Maestre.
Bine, asta.
Rodrigo.
Gloria.
ASCULTĂ PĂRUL #sinphomania
Bună sincronizare.
Ți-l prezint pe Craig G, gurul nostru de marketing.
Maestre, e o onoare. Mi-ar plăcea să vorbim
despre câteva idei pentru stagiunea viitoare.
„Ascultă părul”?
E ceva la care lucrăm.
Îmi place. E jucăuș.
ASCULTĂ PĂRUL
„Ascultă părul”?
Da. E doar o parte a unei campanii mari.
Ce părere ai despre #Sinphomania?
De asemenea jucăuș. Da.
Hei, Gloria!
Aș vrea să ți-o prezint... Cum...
Hailey Rutledge.
Rutledge. Este noua membră al secției noastre de oboi.
- O nouă membră? - Da.
De ce, a murit unul dintre oboiștii noștri?
- Aș vrea eu. - Da, ei bine,
toți suflătorii noștri fac parte din orchestră
de peste doi ani, și sunt sigur că știi, maestre...
Un membru de mai mult de doi ani
nu poate fi concediat fără acordul sindicatului.
E o regulă ridicolă.
Dar hai să terminăm cu birocrația!
Sunt complet de acord, dar așa stau lucrurile.
Hailey, ești o tânără foarte atrăgătoare,
- ...ceea ce nu strică. - Mulțumesc.
Și sunt sigură, cânți perfect.
Nu cântă fără cusur. Nu.
Ea cântă cu sânge, și asta e ceea ce contează.
„Sânge. Asta e ceea ce contează.” Îmi place asta.
Nu vreau să se supere nimeni.
A fost o plăcere să te cunosc.
Hailey. Nu. Așteaptă!
Am un plan.
Ce-ar fi să începem stagiunea cu Simfonia a opta a lui Mahler,
care necesită un oboist în plus?
A opta a lui Mahler.
Maestre, știi că am planificat stagiunea acum doi ani.
În contract scrie că pot modifica stagiunea
de trei ori pe an. Virgil!
Maestre, mi-a plăcut Eroica ta.
Filarmonica din Viena!
Da. Zdrobitor.
Ei bine, oricum, Betty Cragdale,
prima oboistă, e cea care alege de obicei oboiștii suplinitori.
„Betty Cragdale.” Asta e orchestra lui Betty Cragdale?
Cu siguranță nu.
Craig G! Îmi place „Sinphomania”.
Îmi place. E bine.
E un hashtag, nu?
Dar „Ascultă părul”?
Ascultă părul. Nu.
Bine?
Gloria, a fost o plăcere.
Hailey, îmi auzi părul?
Nu.
Nu? Hailey, să mergem.
Vă mulțumesc.
Hailey, închide ușa.
IEȘIRE
AUGUST MEMORIAL SALA DE CONCERTE RODRIGO
„AL CINCILEA SCAUN”
Salut.
Bună. Tare, nu?
Mike, de ce îți tatuezi svastica?
Ce?
Nu-i o svastică. E un yin-yang. Nu sări!
Face mișto de tine. Porcăria asta nu-i așa ușor de făcut.
Dar nu mă las și o să-mi iasă!
Mișto. Salută-l pe al cincilea oboi
din orchestra filarmonică.
N-are cum!
Simfonia a opta a lui Mahler, scaunul cinci.
Sfinte Sisoe! Scaunul cinci?
Al cincilea scaun!
Felicitări! Trebuie să sărbătorim.
Nu. Trebuie să studiez partitura, să n-o dau în bară.
Zici că ești Hendrix, dar cu oboi. Apari acolo,
zici „am venit” și gata.
Arată ca svastica. Mă omoară mama.
Taci! O s-o fac ca pe un cub Rubik.
Defecte. Plin de defecte.
Păreai distras. Cu toții avem zile proaste, chiar și eu.
De fapt, vorbeam despre Ceaikovski.
Ticălosul avea dreptate.
Spectacolul meu de rămas-bun, și am făcut-o regește.
Vino înapoi în pat.
Poate primești o a doua șansă.
Știi, Cynth, fără tine,
viața mea e un marș al naibii de lent spre mormânt.
Ce romantic... Pun pariu că spui asta tuturor fetelor.
Să plecăm undeva. O părăsesc pe Claire.
Să ne dăm șansa pe care cred că o merităm.
Nu după reușita de azi, dragule.
Dispari...
Și fă-ne amândurora o favoare. Nu mai fi obsedat de el.
Cum?
Ajută-l.
Să-l ajut să distrugă tot
ce am făcut în ultimii 20 de ani?
E un imbecil arogant, dar te respectă.
Ești prea nemernic să vezi asta.
La urma urmei, tu ești directorul muzical executiv emerit.
Ce titlu ridicol!
Poate, dar încă poți să faci niște valuri.
La ultima verificare nu erai mort.
Ești?
La naiba, nu!
Ai putea să schimbi banda? S-a blocat.
Cânți același lucru,
iar și iar, mereu perfect.
Pleacă!
Mai taci dracului!
Îmi pare rău, Stan.
CARACAS VENIȚI LA MASĂ
Deci...
Ți se pare că tipii cu multe tatuaje sunt mișto?
Absolut, dacă erau deja mișto înainte să se tatueze.
Scuză-mă. Mă duc să-mi înfig tocul în ochiul lui Hailey.
Hei, Rain Man, o să-ți fac un cucui cât casa
și-ți rup plămânii
dacă nu termini cu Mahler.
- Trebuie să exersez. - Trebuie să dormi.
Nu pot să dorm. Prea agitată.
Nici vorbă! Lizzie, sunt mii de oboiști
mult mai buni ca mine
care visează să cânte în orchestra simfonică din New York.
Bună. Alex?
Da, bună!
Sunt Lizzie, gazda cea mai dotată.
Ce?
Da. Hailey are fularul tău.
Întreabă dacă ți-l aduce diseară.
Super! Trimite-ne adresa ta. Adiós.
Ce naiba? Pe bune?
Pe bune.
Uite, ne-a dat adresa. Du-te.
Nu, e 00.15.
Crede că vreau sex.
Departe de tine gândul ăsta! Înfășoară-i fularul în jurul sexului.
Pe bune?
- Bună! - Bună!
Uite-ți fularul. Îmi pare rău că am întârziat.
No problemo.
Nu e ceva ce zic des.
Nu e sloganul tău sau ceva?
Nu. Sloganul meu este... „Ne vedem când ne-ntâlnim.”
Da, asta e mișto.
Da, e mult mai mișto.
Deci, nu știu, ai de gând să intri?
Sau mai ai alte fulare pe care să le livrezi?
Nu, ăsta e ultimul.
- Serios? - Da.
Nu... Da, o să intru.
- Bine. - Bine.
Frumos la tine. Ai colegi de apartament?
Nu, doar eu stau aici.
Glumesc. Am colegi.
Nu mi-aș permite un loc ca ăsta. Dar colegii mei de cameră dorm.
Deci...
Bine.
Nu vreau să crezi că am venit pentru sex.
Chiar nu e așa.
Știu, nu de asta ai venit.
E o livrare de fular.
Am înțeles. O livrare de fular.
Hailey, ea e Addison, una dintre colocatarele mele.
Bună. Scuze că vă întrerup.
Hei, încă te mai zbengui la unu noaptea prin parc?
Da. O, Doamne, laptele pute! E ca brânza de vaci.
L-ai aruncat?
Am încercat, dar mi-a venit să vomit. Am un reflex de vomă nasol.
Corect. Îți aduci aminte... Atunci, în metrou?
Da, a fost scârbos.
Da.
Bine. Puteți să vă sugeți fețele în continuare.
- Îmi pare rău. - E drăguță.
- Da. - Da.
Ce e asta?
E ca un pai?
Nu, e o bucată de trestie.
Da, ar trebui să plec.
Serios? De ce? Din cauza colegei de apartament?
Te referi la supermodelul cu reflex de vomă?
Chiar ai o minte murdară!
Acum îmi dau seama.
Haide. Hailey, stai cu mine un minut.
Ești atât de tensionată...
Îți văd umerii. Zici că-ți ajung la urechi.
Da. Am exersat obsesiv.
O să cânt cu orchestra filarmonică.
Pe naiba! E incredibil. Bine. Da, și eu aș fi anxios.
Da.
Bea o bere.
- O bere. - Bine. O bere.
Rodrigo! Maestre!
Sharon, vino cu mine.
Am niște apeluri de mulțumire pe care le amân de săptămâni.
Nu pot, maestre, îmi pare rău.
Poftim?
Îl aștept pe maestrul... Celălalt maestru. Rodrigo?
Lucrez pentru el acum. Am fost mutată?
De către cine?
Gloria. Dar ea intervievează înlocuitori.
O să fii servit.
„Servit”? Ce liniștitor.
- Sharon! - Maestre!
Sharon!
Vin Rodriguiștii.
- Sharon... - „Rodriguiști”?
Bine. Ușor. Nu.
Nu tu, ți-am dat 500 deja. Nu.
Maestre.
Maestre. Bună. Ce mă bucur să te văd!
- Și eu. - Nu, eu mă bucur.
Știi, și mie îmi place să merg cu bicicleta.
- Într-adevăr? - Da.
Ce drăguț!
Erai tânăr în poza aia.
A fost făcută acum un an.
Da...
Apropo, Mahler e o alegere îndrăzneață.
- Nu-i așa? - Ai gusturi scumpe.
Am ghicit bine, excelent.
Mulțumesc.
Mă gândeam și eu...
Dacă timpul ne permite, poate împărtășim câteva idei.
Mi-ar plăcea, maestre.
Mi-ar plăcea. Chiar aș...
Trebuie să plec.
Lăsați-l să treacă!
Vă mulțumesc. La revedere. Ciao.
Ce tâmpiți!
Unde e intrarea?
- Bună dimineața, maestre. - Și ție, Warren Boyd.
Orchestra se adună. Schema cu scaunele e aici.
Mulțumesc!
Toți sunt gata în cinci minute.
Mulțumesc mult.
Noroc, maestre.
Și ție, Warren Boyd.
Frumoasă zi. Am luat metroul F. Minunată călătorie.
Mișto.
Aveau două feluri. Amestec de fructe, Bonanza Gourmet.
Bonanza.
Regele semințelor.
Bine.
- Hailey. - Bună!
Hai să mergem. Ai emoții?
Nu, sunt bine. Toate bune.
Vreau să mă susții și tu.
Managementul atacă veriga slabă.
Nu vrei să fii veriga slabă.
Cynthia, repetiție cu orchestra, miercuri la 15.00.
Am primit e-mailul.
Ai auzit că bulangiul ăsta a ținut audiții în weekend?
Ticălosul vrea să înlocuiască
- ...întreaga orchestră. - Bună, Andre.
Și începe cu Mahler?
Un compozitor oprimat de naziști? Care e mesajul?
Las-o așa. Ea e prietena mea, Hailey.
- Bună. - Bună.
Suplinitoare la oboi.
- Încântat. - Și eu.
Ar face bine să nu-mi ia pauzele de baie.
Nu suport mizeria asta.
Vreau să spun, tipul e un geniu, dar...
- Salut, Bob. - Wendell! Salut!
Ăsta e Bob Sindicat.
Ține mult la pauzele de pipi, ca și mine.
Unii dirijori nu se mai opresc.
Nu poți întrerupe un geniu.
Mai ai marfă thailandeză
de care-am fumat anul trecut?
Aș vrea eu.
Dar am niște hașiș marocan.
Vreau o duzină. Mersi, omule!
- Bună, dragă! - Hei, D.D!
Ea e Hailey. E prima ei zi.
- Bună! - Felicitări!
Mulțumesc.
Pari un pic stresată.
Pot să-ți sugerez un betablocant ușor, din partea casei?
Un pic de Propranolol, ca să te calmeze?
Sunt bine, mulțumesc.
E Betty Cragdale, prima oboistă. I-am studiat înregistrările.
E incredibilă.
Mă duc să mă prezint.
Dră Cragdale? Bună. Numele meu este Hailey Rutledge.
O să stau în secțiunea dv. astăzi.
Sunt oboistă. Da. Adică, evident că sunt oboistă.
Am vrut doar să spun că este o onoare să cânt cu dv.
Da. Hailey Rutledge. Acum îmi amintesc.
Ești fata aia prostuță care i-a tras-o dirijorului
ca să ajungă în secțiunea oboiștilor
luând locul altora, mai calificați.
Nu m-am culcat cu dirijorul.
Dragă, te rog. Am avut țâțe cândva.
Doar că nu am cântat la oboi cu ele. Ne vedem la repetiție.
Nu am făcut-o, totuși.
Bună dimineața. Bună.
Ce?
Salut. Bună dimineața.
Buenos días, familia. Vladimir.
Guten Morgen, Lazlo. Cum merge, Warren Boyd?
El e papagalul meu, Igor.
L-am numit după Igor Stravinski. Stați jos.
Stați jos, mulțumesc.
Stravinski a spus:
„Artiștii mai mici împrumută, artiștii mari fură.”
Să nu fim papagali. Să nu imităm alte orchestre mari.
Nu vom imita nici orchestra asta în zilele ei bune.
Ce vrea să spună cu „zilele ei bune”?
Hai să furăm sufletele compozitorilor
a căror muzică vrem să o onorăm.
Da, frate, așa e!
Mulțumesc, omule!
Bambi, îl duci pe Igor Stravinski la plimbare?
Mulțumesc. Igor!
Înseamnă noroc! E semn de mare noroc.
Bine, totul o să meargă strună.
Avem noroc. Să facem...
Sharon, ce faci?
Mă ocup, maestre. E gata. Frumos și curat.
Onoarea e a mea.
Las-o mai moale, bine? Te rog.
Mahler. Nu e niciun cor aici. Nu există soliști.
Suntem doar noi, membrii orchestrei.
Mi-e dor de zilele în secția de vioară.
Sau când am fost suflător.
Sau când cântam la harpă la filarmonica din Buenos Aires.
Nu așa bine ca tine, Caroline.
Mulțumesc.
Sunt doar membrii orchestrei aici.
Sunt membru al orchestrei și am onoarea de a vă dirija azi.
Deci, să aud un Mi...
...de la noua noastră colegă, domnișoara „Rutiledge”?
Rutledge.
Rut-ledge... Da, te rog.
Brava.
Acum să trecem la treabă. Gata? Și...
Stați! Bine.
A fost interesant, nu? E începutul.
Bine. Să încercăm din nou.
Bun. Începem să ne distrăm.
Să cântăm fortissimo și apoi... Și apoi forte, bine?
Deci 14, mai vioi, un pic mai mult sunet, mai mult arcuș.
Corni francezi, să mai încercăm o dată.
Betty.
Da, maestre?
Crezi că ne putem apropia de 39 un pic mai ușor?
Hai să menținem forța acolo,
dar să găsim mai multe legato.
Absolut, maestre.
Bine.
Ai ancie de trestie?
Da.
Bine.
Gata?
Interesant. Parcă l-am auzit pe Igor.
Hai să încercăm din nou. Ne concentrăm, bine?
Să o ținem tot așa. Bine, gata? Și...
Fir-ar al naibii!
- Limbajul! - Îmi pare rău.
Nu mi s-a mai întâmplat.
Am mâinile transpirate. Hai să mai încercăm o dată.
Maestre, trebuie să luăm o pauză.
Ai dreptate, Warren Boyd. Hai să luăm o pauză.
Să-i dăm lui Mahler o pauză, da?
Da, e solicitantă deschiderea asta a sezonului.
Cred că... Sharon!
Da, maestre?
Facem 87 de copii din Marșul ungar al lui Berlioz?
- Acum. Altceva? - Mulțumesc.
Scobitorile mentale. Da.
Marșul Rákóczi. Nu e niciun al cincilea oboi în el.
Știu.
Pavel, dragule, poți scoate astea de aici?
Mulțumesc, dragă.
Minunată primă repetiție. Mahler a intrat, Mahler a ieșit.
Aplaud dorința lui de a experimenta.
Mi-a plăcut papagalul.
Mi-aș fi dorit și eu ideea asta. O sclipire de geniu.
Cred că Cliburn a făcut același lucru.
Dar el a folosit un vultur viu.
Thomas, ești un dirijor grozav. Sarcasmul și invidia sunt sub nivelul tău.
Corect. Ai pus punctul pe „i”.
Sunt un mare dirijor. Deci, ce naiba caut aici?
- Te rog. - Da...
Poate ar trebui să numești noua ta campanie „Ascultă pălăria”.
Subtitrarea: Cristina Botîlcă
Redactarea: Anca Tach Botîlcă