Maestro.
Dobře, tohle.
Rodrigo.
Glorie.
SLYŠTE VLASY #SYMFOMANIE
Skvělé načasování.
Tohle je Craig G, náš marketingový guru.
Maestro, je mi ctí. Moc rád bych si s vámi sedl
a probral pár nápadů na nadcházející sezónu.
„Slyšte vlasy“?
Ještě na tom pracujeme.
Líbí se mi to. Je to hravé.
SLYŠTE VLASY
„Slyšte vlasy“?
Ano. Je to malá součást celé kampaně.
Co si myslíš o #symfomanii?
Taky hravé. Jo.
Poslyš, Glorie,
chtěl bych ti představit... Jak...?
Hailey Rutledgeová.
Rutledgeová. Je to nová členka naší hobojové sekce.
-Nová členka? -Ano.
Proč, někdo ze starých hobojistů umřel?
-Kéž by. -Ano, totiž,
celá naše sekce dřevěných nástrojů je v orchestru
přes dva roky a jak jistě víš, maestro...
Ten, kdo je členem víc než dva roky,
nemůže být propuštěn bez schválení odborů.
To je směšné omezení.
Zbavme se byrokracie. Prostě se jí zbavme.
Já s tebou úplně souhlasím, ale takhle to je.
Hailey, jste velmi atraktivní mladá dáma,
-to nemůže být na škodu. -Díky.
A jsem si jistá, že hrajete bezchybně.
Ne, nehraje bezchybně, ne.
Hraje s vášní. A na tom záleží.
„Vášeň. Na tom záleží.“ To se mi líbí.
Podívejte, já... nechci způsobit žádné problémy.
Byla pro mě čest vás potkat.
Hai Lai. Ne. Počkejte. Ne. To ne.
Mám plán.
Co kdybychom zahájili sezónu Mahlerovou Symfonií č. 8?
Ta potřebuje extra hráče na hoboj.
Mahlerova Osmá.
Maestro, ty víš, že máme tuhle sezónu naplánovanou už dva roky.
A ty víš, že moje smlouva říká, že můžu plán trochu
změnit třikrát za rok. Virgile.
Maestro, já... zbožňuji vaši Eroicu.
Jo, Vídeňská filharmonie.
Ano. Úžasné.
Ano, bohužel, náhradní hobojisty
tradičně vybírá první hobojistka Betty Cragdaleová.
„Betty Cragdaleová“. Tohle je orchestr Betty Cragdaleové?
Zcela určitě ne.
Craig G. Líbí se mi „symfománie“.
Líbí. Je to dobré.
Je to hashtag, že?
Ale „Slyšte vlasy“?
Slyšte vlasy. Ne.
Dobře?
Dobře? Ano?
Glorie, bylo mi potěšením.
Hai Lai, slyšíte moje vlasy?
Ne.
Že? Hai Lai, jdeme.
Díky.
Hai Lai, zavřete dveře.
VÝCHOD
KONCERTNÍ SÍŇ AUGUST MEMORIAL RODRIGO
MOZART V DŽUNGLI
„PÁTÁ ŽIDLE“
Čau.
Nazdar. Drsný, co?
Miku, proč si necháváš tetovat svastiku?
Co?
To není svastika. To je jin-jang. Nepřeháněj.
Střílí si z tebe. Není to tak snadný, jak to vypadá.
Ale budu se toho držet a vydělám na tom balík.
Fajn. No, pozdrav novou pátou hobojistku
Newyorské filharmonie.
Nekecej.
Nekecám. Mahlerova Osmá, pátá židle.
Krucinál. Pátá zatracená židle?
Pátá zatracená židle!
Proboha, gratuluju! Musíme to oslavit.
Ne. Já... musím studovat partituru. Nesmím to zkazit.
Jsi jako hobojovej Hendrix. Jen tam nakráčíš,
řekneš „Jsem tu,“ a máš to.
Vypadá to jako svastika. Máma mě zabije.
Nekňuč. Předělám to na Rubikovu kostku.
Vadné. Bylo to beznadějně vadné.
Vypadáš rozrušeně. Všichni máme své dny, dokonce i já.
Já jsem ale mluvil o Čajkovském.
Víš, ten bastard měl pravdu.
Mé představení na rozloučenou, a já to úplně zmršil.
Pojď zpátky do postele.
Možná dostaneš druhou šanci.
Víš, Cynth, když nepočítám tebe,
je můj život jen pomalý pochod do hrobu.
To je opravdu romantické. Určitě to zkoušíš na každou holku.
Utečme. Opustím Claire.
Konečně si dopřejeme to, co si podle mě zasloužíme.
Ne po tvém dnešním výkonu, zlato.
Jdi se vycpat.
A udělej nám oběma laskavost. Nenech ho dostat se ti pod kůži.
Jak?
Pomoz mu.
Mám mu pomoct zničit všechno,
co jsem posledních 20 let budoval?
Je to sice arogantní kretén, ale respektuje tě.
Ty jsi moc arogantní kretén, abys to viděl.
Koneckonců, jsi emeritní výkonný hudební ředitel.
Směšný titul.
Možná, ale pořád můžeš někoho pořádně naštvat.
Když jsem se dívala naposled, nebyl jsi mrtvý.
Nebo jsi?
Ne. Zatraceně nejsem.
Hej, nemohla bys změnit desku? Přeskakuje.
Aha, to jsi ty, hraješ
to samý pořád dokola a perfektně.
Jdi pryč.
Drž zobák!
Promiň, Stane.
CARACAS DEJTE SI U NÁS BRUNCH
Tak...
Připadají ti chlapi se spoustou tetování sexy?
Jasně, pokud byli sexy i před tím tetováním.
Promiň. Jdu narvat Hailey podpatek do oka.
Hej, Rain Mane, fouknu ti do ksichtu obří oblak z bongu
a zničím tvý plíce,
jestli neskončíš s tím Mahlerem.
-Musím cvičit. -Musíš jít spát.
Nemůžu. Jsem nabuzená.
Ani náhodou. Lizzie, venku jsou tisíce hobojistů,
desetkrát zkušenějších,
kteří sní celý život o hraní v Newyorské filharmonii.
Ahoj. To je Alex?
Jo, čau.
Tady je Lizzie, nejlepší hostitelka na světě.
Co?
Jo. Hailey má tvou šálu.
Chtěla ti ji dneska vrátit.
Jasně, jo, dobře. Napiš adresu. Adiós.
Co to sakra bylo? Jako vážně?
Jako vážně.
Hele, napsal ti svou adresu. Jeď.
Ne, je čtvrt na jednu.
Budu jako štětka.
Na to se vykašli. Omotej si ho tou šálou.
Vážně?
-Ahoj. -Ahoj.
Tady máš šálu. Promiň, že ji vracím tak pozdě.
No problemo.
Tohle nikdy neříkám.
Takže to není tvoje balicí hláška?
Ne. Moje balicí hláška je... „Zase se uvidíme.“
Jo, to je fakt nářez.
Jo, mnohem víc.
Takže, chtěla bys jít dovnitř?
Nebo bys chtěla nějaké další šály, co bys mi mohla vracet?
Ne, tahle je poslední.
-Vážně? -Jo.
Ne... Jo, půjdu dovnitř.
-Dobře. -Dobře.
Hezké. Máš nějaké spolubydlící nebo tak?
Ne, jsem tu jenom já.
Dělám si srandu. Nejsem.
Nikdy bych si to nemohl dovolit. Ale spolubydlící spí.
Takže...
Dobře.
Nechci, aby sis myslel, že mi jde jen o sex nebo tak.
Nejde.
Ne, já vím, že ne.
Je to donáška šály.
Jasně. Donáška šály.
Jo, Hailey, tohle je Addison. Jedna moje spolubydlící.
Ahoj, omlouvám se za vyrušení.
Hej, pořád ještě v jednu ráno freneticky tancuješ v parku?
Jo. Proboha, to mléko smrdí. Už je z něj spíš tvaroh.
Dobře, takže jsi ho vyhodila?
Zkusila jsem to, ale začalo se mi dělat zle. Mám takový reflex.
To je fakt. Pamatuješ si... Co to bylo, na trase D?
Jo, to byl hnus.
Jo.
Fajn, můžete se vrátit k olizování obličejů.
-Promiň. -Je milá.
-Jo. -Jo.
Co je tohle?
To je stéblo slámy?
Ne, to je z náústku.
Taky už bych asi měla jít.
Vážně? Proč? Kvůli mé spolubydlící?
Myslíš tu supermodelku s dávivým reflexem?
Dobře, vidím, že máš pěkně zvrácenou mysl.
Teď už to vím.
No tak, Hailey. Prosím, zůstaň se mnou aspoň minutu.
Jsi hrozně... Hrozně napjatá.
Vidím, jak ti ramena šťouchají do uší.
Jo. Maniakálně cvičím.
Budu totiž hrát s Newyorskou filharmonií.
Kruci. To je neuvěřitelné. Páni. Jasně, tak to bych byl taky nervózní.
Jo.
Dej si pivo.
-Jedno. -Dobře. Jedno pivo.
Rodrigo! Maestro!
Sharon, pojď se mnou.
Potřebuju vyřídit nějaké telefonáty s dárci, které odkládám už týdny.
Já nemůžu, maestro, promiňte.
Prosím?
Čekám na maestra... Na druhého maestra. Rodriga?
Teď pracuju pro něj. Přeřadili mě k němu.
Vážně? Kdo?
Gloria. Ale už zařizuje pohovory na náhradníka.
Vím, že to zajistí.
„Zajistí“? To nepochybně.
-Sharon! -Maestro!
Sharon!
Nahánějí ho Rodrigité.
-Sharon, prosím... -„Rodrigité“?
Dobře. Klid. Ne.
Vy ne, vám už jsem se podepsal 500krát.
Maestro.
Ahoj, maestro. Moc rád vás vidím.
-Rád tě vidím. -Já rád vidím vás.
Víš, taky si rád zajezdím na kole.
-Ano? -Ano.
To je milé.
To je pěkný mladík.
Vyfotili ji asi tak před rokem.
Ano.
Mimochodem, Mahlerova Osmá, odvážná volba.
-Že ano? -Máš pořádně drahý vkus.
Myslel jsem si to. Výborně.
Díky.
Tak mě napadlo.
Až bude příležitost, možná bychom mohli probrat nějaké nápady spolu.
Ano. To bych moc rád, maestro.
To bych opravdu, opravdu rád...
-Díky, musím. -Ahoj!
Uhněte. Nechte ho. No tak!
Díky. Ahoj. Čau.
Zatracení diletanti.
Sharon, kde je vchod?
-Dobré ráno, maestro. -Dobré ráno, Warrene Boyde.
Orchestr se shromažďuje. Rozpis míst, jak jste chtěl.
Díky.
Za pět minut budou všichni připravení.
Díky moc.
Zlomte vaz, maestro.
Vy také, Warrene Boyde.
Je krásný den. Jel jsem linkou F. Úžasná cesta.
Super.
Mají dva druhy. Ovocná směs, Bonanza Gourmet.
Bonanzu.
Král semínek.
Dobře.
-Hailey. -Ahoj.
Pojďme. Nervózní?
Ne, v pohodě.
Potřebuju, abys pro mě byl silný.
Management jde vždycky po nejslabším.
Nechceš být nejslabší.
Hej, Cynthie, schůze zástupců orchestru je ve středu ve tři.
Já vím, četla jsem.
Jo. Slyšela jsi, že ten hajzl dělal přes víkend konkurzy?
Ten zkurvysyn chce vyměnit
-celý orchestr. A... -Ahoj Andre.
A začít Mahlerem?
Skladatelem utlačovaným nacisty? Co tím chce říct?
Neřeš to tak. Bobe, moje kamarádka Hailey.
-Ahoj. -Ahoj.
Dneska je náhradní hoboj.
-Těší mě. -Mě taky.
Jo. Radši by neměl zkoušet pracovat o pauzách na záchod.
Tohle nemůžu vystát.
Ten chlap je génius a tak, ale stejně...
-Čau Bobe. -Wendelle! Čau.
To je Bob z odborů.
Vážně se stará o naše naplánované čůrací pauzy, a já taky.
Někteří dirigenti nedokážou přestat.
Nemůžeš přerušit génia.
Nemáš ty thajský věci,
co jsme kouřili loni?
Kéž by.
Ale zato mám parádní kuličky marockého hašiše.
Vezmu si jich tucet. Díky.
-Ahoj zlato. -Ahoj D.D.
To je Hailey. Dneska začíná.
-Ahoj. -Páni. Gratuluju.
Díky.
Vypadáš trochu ve stresu.
Můžu ti nabídnout lehký betablokátor na účet podniku?
Jen trochu, aby z tebe spadlo napětí?
Ne, já... Jsem v pohodě. Díky.
Betty Cragdaleová, první hoboj. Studovala jsem její nahrávky.
Je neuvěřitelná.
Půjdu se jí představit.
Slečno Cragdaleová? Ahoj. Jsem Hailey Rutledgeová.
Dnes budu sedět ve vaší sekci.
Jsem hobojistka. Ano. Samozřejmě, že jsem hobojistka.
Já... Chtěla jsem vám říct, jaká je pro mě čest hrát s vámi.
Jistě. Hailey Rutledgeová. Už vím.
Ty jsi ta naprosto nezkušená holka, co píchala s dirigentem,
aby si zajistila místo v hobojové sekci
před stovkami kvalifikovanějších umělců.
Já jsem s dirigentem nespala.
Zlato, prosím. Taky jsem měla prsa.
Jenom jsem s nimi nehrála na hoboj. Uvidíme se na zkoušce.
Já to neudělala.
Dobré ráno. Ahoj.
Co?
Ahoj. Dobré ráno.
Buenos días, familia. Vladimíre.
Ano. Guten Morgen, Lazlo. Jak se vede, Warrene Boyde?
To je můj papoušek Igor.
Pojmenoval jsem ho po Stravinském. Můžete se posadit. Posaďte se.
Sedněte si, díky.
Víte, byl to Stravinskij, kdo řekl,
„Horší umělci napodobují, ti skvělí kradou.“
Nebuďme jako papoušci. Nezkoušejme napodobovat jiné orchestry.
Nezkoušejme ani imitovat slavné dny tohoto orchestru.
Co to je, „slavné dny tohoto orchestru“?
Ukradněme duše skladatelů,
jejichž hudbu chceme uctít.
Jo, brácho, rozumím ti.
Díky, člověče. Díky.
Bambi, můžeme vzít Igora Stravinského na procházku?
Ano? Díky. Igore!
Hele. To znamená štěstí. To znamená velké štěstí.
Všechno půjde skvěle, ano?
Tohle je štěstí. Pojďme se...
Sharon, co to děláš?
Mám to, maestro. Hotovo. Hezky čisté.
Je mi ctí.
Jen se prostě trochu uklidni, ano? Prosím.
Mahler. Není tu žádný sbor. Nejsou tu žádní sólisté.
Jsme tu jen my, členové orchestru.
Víte, chybí mi časy, kdy jsem hrál na housle.
Nebo když jsem hrál s dřevěnými nástroji.
Nebo když jsem hrál na harfu ve filharmonii v Buenos Aires.
Nikdy jako ty, Caroline.
Díky.
Dnes jsou tu jen členové orchestru.
A já jsem člen orchestru, a mám tu čest vás dnes dirigovat.
Můžeme prosím začít...
...naší novou kolegyní, slečnou „Rutiledgeovou“?
Rutledgeovou.
Rut-ledgeovou. Ano, prosím.
Bravo.
A teď do práce. Můžeme? A...
Moment. Dobře.
Bylo to zajímavé, že? Je to začátek.
Dobře. Zkusíme to znovu.
Výborně. Začínáte si to užívat.
Nejdřív fortissimo a potom forte, ano?
V taktu 14 by měla být poslední doba trochu výraznější, klenutější.
Dobře, lesní rohy to zkusí ještě jednou.
Betty?
Ano, maestro?
Myslíte, že můžeme zkusit takt 39 o něco jemněji?
Ponecháme tam tu sílu,
ale zkusíme to zahrát víc legato.
Rozhodně, maestro.
Dobře.
To používáš rákos?
Ano.
Dobře.
Můžeme?
Zajímavé. Jako bych slyšel Igora.
Dobře, zkusíme to znovu. Neztraťme to, ano?
Držme to. Můžeme? A...
Do prdele!
-Pozor na jazyk. -Promiňte.
To... To se mi nikdy předtím nestalo.
Hrozně se mi teď potí ruce. Můžeme to zkusit ještě jednou?
Maestro, chtěl bych připomenout, že potřebujeme přestávku.
Máš pravdu, Warrene Boyde. Dáme si pauzu.
Všichni si dáme pauzu.
Dáme si pauzu od Mahlera, ano?
Víte, je to asi trochu moc, otevírat sezónu tímhle kusem.
Myslím... Sharon, hej.
Ano, maestro?
Můžeme vytisknout 87 kopií Berliozova Uherského pochodu?
-Ano, hned. Ještě něco? -Díky.
A párátka. Jo.
Uherský pochod. Žádný pátý hoboj tam není.
Já vím.
Pavle, zlato, můžeš to všechno uklidit?
Díky, zlato.
Úžasná první zkouška. Mahler je tu a Mahler je pryč.
Cením si jeho odvahy experimentovat.
Papoušek se mi líbil.
Kéž bych to udělal taky. To bylo vážně geniální.
Myslím, že Cliburn udělal stejnou věc,
jenom použil živého supa.
Thomasi, jsi skvělý dirigent. Sarkasmus a žárlivost ti nesedí.
To je pravda. Uhodila jsi hřebíček na hlavičku.
Jsem skvělý dirigent. Tak co sakra dělám tady?
-Prosím. -Jo...
Možná bys měla pojmenovat novou kampaň „Slyšte čepici“.
Kreativní dohled: Tereza Němcová ampaň „Slyšte čepici“.