ПОВЕРНЕННЯ
Привіт, Волтере, як воно?
Я захотіла прогулятися, подихати.
Впустиш мене? Я хочу поговорити про вчорашнє.
Добре, гаразд.
Чорт.
От лайно.
Привіт, Волтере.
Я захотіла прогулятися. Впустиш мене?
Дякую.
Такий гарний ранок, так?
Так, слухай, можна зайти?
Мені прикро за вчорашнє.
Мушу вибачитись.
Добре. Дякую.
Привіт, Волтере, впустиш мене?
Впустиш мене?
Поговоримо про вчорашнє.
Дякую.
ЛИШЕ ДЛЯ ДОСЛІДІВ
РАПОРТ: ОЦІНЮВАННЯ УНТЕР-ОФІЦЕРА
ЧАСТИНА ОДИН: АДМІНІСТРАТИВНІ ДАНІ ІМ'Я: КРУЗ, ВОЛТЕР
«Ґайст Ікзек'ютів». Говорить Чед.
З'єднайте з охороною.
Звісно, перемикаю вас на них.
Але чомусь я нічого не бачу.
Є лише «Надіслані повідомлення», але я не бачу…
Може, хтось інший допоможе?
Це не та вкладка. Зараз я…
-Ось воно. -Добре, Чеде, проїхали.
До вас може сьогодні прийти тип.
Знаєте ім'я особи з охорони?
Я можу шукати лише за ім'ям.
Послухайте, гаразд?
До вас може вдертися хлопець.
Його звати Волтер…
Господи, чорт забирай!
-Перепрошую? -Викресли мене зі списку. Негайно!
Я не…
-Вибач. Я… -Ти щойно сказала…
-«Чорт забирай»? -Я не очікувала на тебе наткнутися.
Так. Я щось таке сказала. Ага.
У тебе… Теж похмілля?
Так. Я прокинулась, а моя голова просто…
Так, у мене теж.
Слухай, я…
Щодо вчорашнього…
Усе гаразд. Ми обоє були п'яні.
Слухай, ти єдина, хто намагається допомогти,
а я на тебе злив усе лайно. Тож…
Ти теж вибач.
Мушу вчитися менше патякати.
Роби, що тобі треба.
Так. Я собі подумав, що таки зроблю це.
Мушу туди поїхати.
У «Ґайст»?
Так. Мабуть, це дурість, але я ж мушу робити, що треба, так?
Так, я це розумію.
У мене є дешева кавоварка.
Я збиралася приготувати собі каву. Може, ти теж хочеш?
Узагалі-то я збирався рибалити.
Рибалити? Справді — рибалити? Зараз?
Так, але спершу, гадаю…
Пригадуєш, як ми вчора говорили й…
Так, пригадую.
Отже, я поборов похмілля,
узяв купу різного лайна, яким не вмію користуватися.
Що скажеш?
Запрошуєш мене?
Так. Чому ні?
Бо в риболовлі я нічого не розумію.
Ідеально.
Ну, їдьмо.
Добре, їдемо.
Круто. Я за кермом.
То куди ми прямуємо?
Тип у рибальській крамниці підказав місце без туристів.
ШКІРКА - ГОТЕЛЬ-РЕСТОРАН
То звідки ти, кажеш?
З-під Окленда.
Ти там виросла чи…
Ні, не там.
А де ж тоді?
Біля Сент-Луїса.
Круто. Яке місто?
Беллвілл. Назвати ще адресу?
Вибачай.
Я вчора розповів усю свою історію. Цікаво дізнатися й про тебе.
Що тобі цікаво?
Подобалось?
У Беллвіллі?
Там. У розташуванні.
Були свої плюси та мінуси.
Так? І які ж?
Що ти маєш на увазі?
Наведи приклад.
Добре.
Мінусом був… Пісок.
Пісок потрапляв усюди.
Точно. Це я добре пригадую.
Не думаю. Не з твоїм зливним бачком.
Смішно.
Добре. А ще приклади?
-Нащо? -Я ж сказав — цікаво.
Так, але щось мені так не здається.
А як здається?
Якісь проблеми? Нумо це обговорювати.
Я вибачилася за вчора. Я…
Жодних проблем.
-Добре. -Добре? Я ж сказав. Я…
Я мало пам'ятаю звідти. Мені просто цікаво.
Що там із твоєю дівчиною?
Що?
Вчора.
Ти сказала, вона тебе приб'є.
Так, точно приб'є.
Ви давно разом?
Майже п'ять років.
От чорт. Почекай.
Клята вантажівка.
А каблучки немає?
Хто з вас гальмує?
Не знаю. Обидві.
Та припини.
І все ж, куди ми їдемо? Де це місце?
Це ти так змінюєш тему?
Ні, просто не хочу…
Не хочеш ділитися зі мною особистим.
Це нормально.
Усе гаразд.
Добре.
Шлюб — не проблема.
А що тоді?
Діти.
Вона їх не хоче?
Ні. Вона хоче.
Тоді що не так?
У неї було важке дитинство.
І вона переживає за те, якою мамою стане.
Вона буде чудовою мамою.
Вона розставляє крупи за абеткою
й навіть не помічає цього.
Схоже, вона до біса зібрана.
Так.
Але це теж свого роду проблема.
Що ти маєш на увазі?
Вона думає, що можна запобігти тому, про що хвилюєшся.
Що головне — усе врахувати, і тоді не буде жодного ризику.
Що можна бути впевненою.
А ти так не вважаєш.
Ні.
Завжди є ризики.
То що робитимеш?
Не знаю.
Піду на компроміс.
Кішку заведете чи що?
А якщо вона хвилюється не через дитину?
Тобто?
Може, через тебе?
Та що я, у біса, тямлю, так?
Після тебе.
А перед поверненням із армії тебе…
Тебе допитували?
Як воно там називається?
Ну…
Знаєш, усі це проходять.
Тебе забирають серед ночі…
Так.
Намагаються витягнути з тебе інформацію.
-Звісно. -Ага.
Тож ось, мене всю ніч тримали в підвалі
в напруженій позі.
І якийсь виродок усе наглядав за мною.
Щоразу, як я намагався заснути, він мені ліз до писка.
Іноді волав на мене. Іноді просто сопів у лице.
Три ночі.
І врешті
відчиняються двері, заходить інструктор і пропонує
зіграти в настільний теніс.
Спорт мрії.
-Атож. -Ага.
Я просто зрадів, що вийду звідти.
І от ми граємо, а він починає запитувати про наші навчання,
про те, звідки я, і от — ми вже балакаємо.
І все це було частиною тренування?
Зрештою, то була звичайна гра в теніс.
Прокляття.
Я все видав, бо він був добрим до мене.
Знаєш, я про це згадав учора вночі.
Справді? Чому?
Бо ти була до мене доброю.
Це моя робота.
Волтере, я не знаю, що й…
Так, але потім ти сказала «метрів».
-Що сказала? -Про друга.
Снайпера. Нагадай ім'я.
Голмен?
Точно. Голмен. Твій добрий друг.
Так, він був другом.
Снайпери вимірюють у ярдах — не в метрах.
Добре. Отже, помилилася.
І що?
Так, знаєш,
я теж собі так це пояснив.
Одразу після нашої суперечки, біля «Шкірки».
Я сидів у машині й думав.
«І що? Ну, помилилася. Буває».
МІСЦЬ НЕМАЄ
А потім ти повернулася до своєї кімнати.
Я була п'яна та стомлена, мені треба було проспатися.
Так, це логічно.
Але потім ти вийшла з готелю.
Сіла у свою круту тачку.
Ти казала, що приїхала на автобусі.
Тож я поїхав слідом.
АПТЕКА
Я чекав на вулиці та казав собі:
«Їдь додому. Поспи, ти зовсім здурів.
І що з того? Ну, любить вона ходити за покупками вночі. Буває».
Ти не здурів, Волтере. Ти просто…
Я ледь не поїхав додому.
Аж раптом вийшла ти.
Я знову слідом.
Аж до мого будинку.
Я хотіла вибачитись. Ось і все.
А тоді ти зайшла всередину.
Не чіпай мене! Не підходь, бо я…
Що ти тут робиш? Що тобі потрібно?
-Годі брехати мені! -Прошу, не підходь!
Добре, просто заспокойся, добре?
Заспокойся.
Не заспокоюй мене.
-Сам заспокойся! -Я просто хочу знати…
Я хочу знати, що сталось, ясно?
Просто хочу знати.
Із «Ґайст» ти не помилився.
Що це за місце? Що зі мною зробили?
Ти ставив запитання й вони занервували.
Чого їм нервувати?
Через твоє лікування. Через те, що трапилося.
Моє лікування?
Я хочу все розповісти.
Хочу пояснити.
Ти маєш право злитися. Я можу стільки розповісти.
Що?
Я просто…
ҐАЙСТ
Привіт. Ти нарешті вдома?
Темпл? Темпл.
Алекс? Що трапилося? Де ти?
Я налажала. Вибач.
За що?
Волтер…
Він знає.
Що? Що сталося?
Алекс?
Алло? Ти тут?
Ти тут? Алло.
Приготуйтеся…
-Сюди? -Так.
-Упораєшся? -Так.
-Добре, готовий? -Секунду.
Чекай.
Обережно.
Переклад субтитрів: Катя Нікішова
Творчий керівник Данило Качмарський розповісти.