REINTEGRARE
Bună, Walter! Ce mai faci?
Am ieșit să iau o gură de aer curat.
Pot să intru? Aș vrea să vorbim despre aseară.
Bine. Perfect.
La naiba.
Fir-ar.
Bună, Walter!
Aveam nevoie de o plimbare. Pot să intru?
Mulțumesc.
Ce dimineață superbă!
Da... Pot să intru?
Aseară s-a terminat aiurea.
Îți datorez scuze.
Bine. Mulțumesc.
Bună, Walter! Pot să intru?
Pot să intru?
Hai să vorbim despre seara trecută.
Mulțumesc.
DOAR PENTRU LABORATOR
EPISODUL ȘASE AC
RAPORT EVALUARE
DATE ADMINISTRATIVE - CRUZ, WALTER
Direcțiunea Geist, Chad.
La Pază, vă rog.
Sigur, vă fac legătura.
Nu știu de ce nu găsesc.
Ajung la „E-mailuri trimise”, dar nu văd...
Nu te poate ajuta nimeni?
Am încurcat ecranele...
- Aici e. - Las-o baltă, Chad.
S-ar putea să vină un tip azi.
Pe cine căutați la Pază?
Pot căuta doar după nume.
Ascultă-mă.
E posibil s-avem o problemă. Un intrus.
Se numește Walter...
Mă-sa în paște!
- Cum? - Șterge-mă de pe listă. Acum!
Nu...
- Iartă-mă. Eram... - Ce-ai zis?
- „Mă-sa în paște”? - M-ai surprins.
Da, se poate. Da.
Și tu ești mahmură?
Da. De când am deschis ochii, am capul cât...
Și eu, la fel.
Știi...
În legătură cu aseară...
Nu-i nimic. Eram beți amândoi.
Ai fost singura care a încercat să mă ajute,
dar mi-am vărsat nervii pe tine.
Și mie-mi pare rău.
Trebuie să-mi țin gura.
Tu știi ce trebuie să faci.
Da. M-am gândit și chiar știu.
Trebuie să merg acolo.
La Geist?
Da. Poate că e o prostie, dar simt că asta trebuie să fac.
Da. Înțeleg.
Am o cafetieră de rahat.
Dar mi-aș face o cafea. Vrei și tu?
Mă gândeam să ies la pescuit.
La pescuit? La propriu? Acum?
Da, înainte să plec, ziceam...
Că tot vorbeam aseară despre...
Da, țin minte.
Așa că m-am smuls din mahmureală
și-am luat o groază de chestii pe care nu știu să le folosesc.
Ce zici?
E o invitație?
Da. De ce nu?
Fiindcă nu mă pricep la pescuit nici cât tine.
E perfect.
Haide.
Bine. Vin.
Super, conduc eu.
Și? Unde mergem?
Știu un loc. Mi-a zis tipul de la magazinul cu momeli. Fără turiști.
SKINS CAZARE & MÂNCARE
De unde ziceai că ești?
De pe lângă Oakland.
Acolo ai crescut sau...
Nu.
Atunci, unde?
Pe lângă St. Louis.
Mișto. În ce oraș?
Belleville. Vrei adresa exactă?
Scuze.
Eram curios, dacă tot ai aflat totul despre mine aseară.
Ce vrei să știi?
Ți-a plăcut?
Belleville?
Acolo. În misiune.
Au fost și bune, și rele.
Da? Cum ar fi?
Cum adică?
Dă-mi un exemplu.
Bine.
De pildă, nisipul intră la „rele”.
Nisipul îți intra peste tot.
Da. Asta până și eu țin minte.
Nu prea cred. Instalația ta e diferită.
Foarte comic.
Bun. Alt exemplu?
- De ce? - Ți-am zis. Vreau să te cunosc.
Atunci, de ce am senzația că nu asta vrei?
Atunci, ce vreau?
Dacă ai o problemă cu mine, mai bine vorbim pe șleau.
Mi-am cerut scuze pentru aseară, am...
N-am nicio problemă cu tine.
- Bine. - Da? Ți-am zis. Vreau...
Nu-mi aduc aminte mare lucru. Eram curios.
Ce-a pățit iubita ta?
Poftim?
Aseară.
Ai zis că te omoară dacă nu te duci acasă.
Da, o să mă omoare.
De când sunteți împreună?
De vreo cinci ani.
La naiba. Stai puțin.
Să-l ia naiba de camion.
Nu văd verigheta.
Cine ezită, tu sau ea?
Nu știu. Amândouă.
Fii serioasă.
Unde naiba mergem? Unde-i locul ăla?
Schimbi subiectul?
Nu, dar nu vreau...
Nu vrei să intri în detalii.
Nu-i nimic.
E în regulă.
Bine.
Nu căsătoria e problema.
Atunci, care e?
Copiii.
Nu vrea, nu?
Nu. Ea vrea.
Și?
A avut o copilărie grea.
Se teme că n-ar fi o mamă bună.
Dar ar fi o mamă grozavă.
Pune cerealele-n ordine alfabetică.
Fără măcar să-și dea seama.
Pare că știe ce face.
Da.
Tocmai asta e problema.
Cum adică?
Crede că, dacă-ți faci griji pentru ceva, poți preveni acel ceva.
Că, dacă iei în calcul orice mic detaliu, elimini orice risc.
Că poți fi sigur.
Dar tu, nu.
Nu.
Există întotdeauna riscuri.
Ce-ai de gând?
Nu știu.
O să fac un compromis.
Luați o pisică?
Dar dacă nu copilul e problema?
Cum?
Poate tu ești cauza.
La naiba, zic și eu așa.
După tine.
Înainte să pleci, te-au...
Au făcut cu tine pregătirea pentru interogatorii?
Cum îi spuneau?
Pentru...
Știi, toți o fac.
Te iau din pat în toiul nopții...
Da. Da.
Vor să scoată de la tine informații.
- Sigur. - Da.
Pe mine m-au târât într-un subsol,
m-au ținut într-o poziție de supunere.
Un idiot se holba la mine.
De câte ori ațipeam, își lipea mutra de fața mea.
Uneori urla la mine, alteori doar respira.
Trei nopți.
La final,
au deschis ușa, a apărut instructorul
și m-a întrebat dacă vreau să joc ping-pong.
Sportul viitorului.
- Evident. - Da.
Eram așa de bucuros să ies de-acolo.
În timp ce jucam, a început să mă-ntrebe despre instructaj,
de unde sunt. Am început să stăm de vorbă.
Și asta făcea parte din pregătire.
După toată nebunia, un meci de ping-pong.
Fir-ar.
Am spus tot pentru că s-a purtat frumos.
M-am gândit la asta aseară.
Da? De ce?
Ai fost drăguță cu mine.
Asta mi-e meseria.
Walter, nu știu ce să...
Da, dar apoi ai spus „metri”.
- Ce-am spus? - Amicul tău.
Lunetistul. Cum îl chema?
Holman?
Da. Holman. Prietenul tău.
Da, a fost.
Lunetiștii măsoară în yarzi. Nu în metri.
Da, am greșit.
Și ce?
Da.
Așa mi-am zis și eu.
După altercația noastră, în față la Skins.
Stăteam în mașină și mă gândeam,
„Și ce? A greșit. Ce contează?”
NU AVEM CAMERE
Dar apoi te-ai întors în cameră.
Eram beată și obosită, trebuia să dorm undeva.
Da, stă-n picioare.
Dar apoi ai coborât din nou.
Te-ai urcat în mașina ta de fițe.
Ai zis că ai luat autobuzul.
Așa că te-am urmărit.
FARMACIE
Stând afară și așteptându-te, îmi spuneam:
„Du-te acasă. Du-te să dormi, ești nebun.”
„Îi place să meargă noaptea la cumpărături. Ce mare lucru?”
Nu ești nebun, Walter. Ești doar...
Era să mă duc și eu acasă.
Dar ai ieșit iar.
Așa că am pornit din nou.
Direct la mine acasă.
Am vrut să-mi cer scuze. Asta am vrut.
Și ai intrat în casă.
Nu mă atinge! Nu te apropia sau o să...
Ce cauți aici? Ce vrei?
- Nu mă mai minți! - Te rog, nu te apropia.
Gata. Liniștește-te. Bine?
Calmează-te.
Nu spune să mă calmez,
- ... nu ești calm deloc. - Vreau doar să știu...
Vreau să știu ce s-a întâmplat.
Trebuia să știu.
Ai avut dreptate, cu Geist.
Ce-i acolo? Ce mi-au făcut?
Puneai întrebări și s-au speriat.
S-au speriat? De ce?
Tratamentul tău. Tot ce ți s-a întâmplat.
Tratamentul meu?
Vreau să-ți spun tot.
Vreau să-ți explic.
Ai dreptate să fii furios. Am atâtea să-ți spun.
Ce?
Doar că...
Bună! Te-ai întors, în sfârșit?
Temple? Temple.
Alex? Ce s-a întâmplat? Unde ești?
Am stricat totul. Îmi pare rău.
Pentru ce?
Walter...
Știe...
Ce? Ce s-a întâmplat?
Alex?
Alo? Mă auzi?
Pregătiți-vă pentru...
- Aici? - Da.
- Te descurci? - Da.
- Bun. Gata? - O clipă.
Stai așa.
Ai grijă.
Redactor Robert Ciubotaru e rău.