Ahoj, Waltere. Jak se máš?
Potřebovala jsem se projít na vzduch.
Můžu dál? Chtěla bych si promluvit o včerejšku.
Tak jo. Bezva.
Kurva.
Sakra.
Ahoj, Waltere.
Potřebovala jsem na vzduch. Můžu dál?
Díky.
Je moc krásný ráno, co?
Jo, poslyš, můžu jít dál?
Včera to nedopadlo dobře.
Dlužím ti omluvu.
Dobře. Díky.
Ahoj, Waltere, můžu jít dál?
Můžu jít dál?
Měli bychom si promluvit.
Díky.
K LABORATORNÍM ÚČELŮM
EPIZODA ŠESTÁ JEHLA
HODNOTÍCÍ ZPRÁVA
ČÁST 1: ADMINISTRATIVNÍ DATA, JMÉNO: CRUZ, WALTER
Vedení Geist, Chad.
Dejte mi ochranku.
Jistě, spojím vás.
Vlastně to z nějakého důvodu nevidím.
Je tu „odeslaná pošta“, ale nevidím...
Dobře, pomůže mi tam někdo jiný?
Jsem na špatné obrazovce. Jen...
-Tak jo, tady. -Dobře, Chade, zapomeňte na to.
Možná k vám přijde muž.
Znáte jméno toho z ostrahy?
Můžu hledat jen podle jména.
Poslouchejte mě.
Mohl by nastat problém. Narušitel.
Jmenuje se Walter.
No to mě poser!
-Co prosím? -Odeberte si moje číslo. Hned!
Já vám...
-Omlouvám se. Já tě... -Neřekla jsi zrovna
-„To mě poser“? -Já tě nečekala.
Jo. Asi řekla, jo.
Máš... taky kocovinu?
Jo. Probudila jsem se a moje hlava...
Jo, moje taky.
Podívej, já...
Chtěl jsem, to včera...
To je dobrý. Oba jsme byli hodně nalitý.
Ne. Hele, ty jsi jedinej člověk, co mi chtěl pomoct.
A já si na tobě vylil zlost. Takže...
Taky se omlouvám.
Musím se naučit, kdy sklapnout.
Musíš dělat, co musíš.
Jo. Promýšlel jsem to. A musím.
Musím tam jet.
Do Geistu?
Asi je to hloupý. Ale když musíš, tak musíš, ne?
Jo. Jasně. Chápu to.
Mám děsnej kávovar.
Ale chtěla jsem si uvařit kafe. Nepřidáš se?
Vlastně, já jsem chtěl jít na ryby.
Na ryby? Jako rybařit? Jako, teď?
Jo, ale než pojedu...
včera jsme o tom mluvili a...
Jo, vzpomínám si.
Takže jsem se dostal z kocoviny
a našel starý krámy, co neumím používat.
Co říkáš?
Ty mě zveš.
Jo. Proč ne?
Vím toho o rybaření ještě míň než ty.
To je skvělý.
No tak.
Dobře. Půjdu.
Super, budu řídit.
Tak, kam jedeme?
Chlap v rybářských potřebách mi poradil místo bez turistů.
SKINS INN A JÍDLO
Odkud že jsi?
Od Oaklandu.
Vyrostla jsi tam, nebo...
Ne, to ne.
Tak kde teda?
U Saint Louis.
Hezký. V jakým městě?
Belleville. Chceš i ulici?
Promiň.
O mým životě víš ze včerejška všechno. Byl jsem jen zvědavej.
Co chceš vědět?
Bylo to fajn?
V Belleville?
Být tam. Být nasazená.
Mělo to plusy i mínusy.
Jo? jako co?
Jak to myslíš?
Dej mi příklad.
Dobře.
Mínus byl třeba ten písek.
Dostal se úplně všude.
Jasně. To si pamatuju taky.
Ne, to bych neřekla. S nádobíčkem.
Jo, vtipný.
Fajn. Co něco dalšího?
-Proč? -Však víš. Abych tě poznal.
Tak proč mám pocit, že ti jde o něco jinýho?
O co jinýho?
Hele, jestli ti nějak vadím, promluvme si.
Řekla jsem, že mě včerejšek mrzí.
Nemám s tebou problém.
-Dobře. -Jo? Jak jsem řekl...
Moc si toho nepamatuju. Zajímalo mě to.
A co tvoje holka?
Co?
Včera večer.
Řeklas, že tě zabije, když zůstaneš.
Jo, zabije mě.
Jak dlouho jste spolu?
Asi pět let.
Sakra. Počkej.
Posranej kamion.
Žádnej prsten?
Kdo z vás to brzdí?
Nevím. Obě dvě.
No tak.
Kam to vůbec jedeme? Kde to je?
Teď chceš změnit téma?
Ne, jenom nechci...
Nechceš říkat moc osobních detailů.
V pohodě.
Všechno dobrý.
Fajn.
Manželství není problém.
Co je problém?
Děti.
Nechtěla je, co?
Ne. To chce.
Tak co teda?
Měla těžký dospívání.
A jenom se bojí toho, jaká bude máma.
Ale bude skvělá máma.
Řadí cereálie podle abecedy.
A ani neví, že to dělá.
Asi si umí udělat pořádek.
Jo.
Ale to je taky ten problém.
Jak to myslíš?
Myslí si, že když se něčeho bojíš, můžeš tomu předejít.
Že když projde každej detail, nejsou žádný rizika.
Pak si je jistá.
Ale ty ne.
Ne.
Vždycky něco riskuješ.
Tak co budete dělat?
To nevím.
Asi kompromis.
Takže si pořídíte kočku?
Co otálí s něčím jiným, ne s dítětem?
Cože?
Co když je to tebou?
Ale co já vím, co?
Až po tobě.
Než tě přijali, musela jsi...
dělat ten trénink, jak odoláváš výslechu?
Jak mu říkají?
Ten...
Dělaj to s každým.
Vezmou tě uprostřed noci...
Jo.
Chtěj z tebe dostat informace.
-No jasně. -Jo.
No, mě vzali a nechali mě ve sklepě,
stresová situace, celou noc.
A jeden blbec na mě celou dobu čuměl.
Pokaždý, když jsem skoro usnul, tak po mě vystartoval.
Někdy na mě řval. Někdy na mě jen dýchal.
Tři noci.
Pak konečně,
otevřeli dveře a vešel instruktor
a řekl, že si dáme ping-pong.
Sport budoucnosti.
-No jasně. -Jo.
Já byl tak rád, že jsem venku.
Hráli jsme a on se začal ptát na můj výcvik,
odkud jsem, a začali jsme se bavit.
Všechno byla součást toho cvičení.
Po tom všem, jedna hra ping-pongu.
Sakra.
Všechno jsem řekl, protože na mě byl hodnej.
Víš, a včera jsem na to myslel.
Vážně? Proč?
Protože jsi byla tak hodná.
To je moje práce.
Waltere, nevím co...
Jasně, ale pak jsi řekla „metry“.
-Cože? -Tvůj kamarád.
Ostřelovač. Jak se jmenoval?
Holman?
Jo. Holman. Tvůj dobrej kámoš.
Jo, to byl.
Ostřelovači říkaj yardy. Ne metry.
Dobře. Tak jsem se spletla.
No a co?
Jo, já vím.
To jsem si taky říkal.
Hned po tom, co jsme se pohádali.
Seděl jsem v autě a říkal si,
„No a co? Tak se spletla, nevadí.“
OBSAZENO
Ale pak jsi šla do svýho pokoje.
Byla jsem opilá a unavená. Musela jsem někde přespat.
Já vím, to dává smysl.
Ale pak jsi sešla dolů.
Nasedla do toho pěknýho auta.
Nepřijela jsi autobusem?
Tak jsem tě sledoval.
LÉKÁRNA
Čekal jsem venku, říkal jsem si,
„Jeď domů. Vyspi se, seš blázen.
„Tak co? Tak ráda nakupuje v noci. To je toho.“
Nejsi blázen, Waltere. Jsi jen...
A málem jsem jel domů.
Ale pak jsi vyšla.
Tak jsem jel dál.
Až k mýmu domu.
Chtěla jsem se omluvit. Proto.
Ale pak jsi šla dovnitř.
Nešahej na mě! Nepřibližuj se!
Co tady děláš? Co chceš?
-Přestaň lhát! -Prosím, nech mě!
Dobře, uklidni se, jo?
Jen se uklidni.
Ať se uklidním?
-Sám nejsi klidnej! -Hele, musím to vědět.
Musím vědět, co se stalo.
Jen to musím vědět.
Měl jsi pravdu o Geistu.
Co je to za místo? Co mi udělali?
Moc ses ptal a to je znervóznilo.
Znervóznilo? Proč?
Kvůli tvojí léčbě, tomu, co se ti stalo.
Mojí léčbě?
Chci ti říct všechno.
Chci ti to vysvětlit.
Máš právo se zlobit. Je toho tolik.
Co?
Já jen...
Ahoj! Už jsi doma?
Templeová? Templeová.
Alex? Co se stalo? Kde jsi?
Podělala jsem to. Promiň mi to.
A co?
Walter...
On to ví.
Co? Co se stalo?
Alex?
Haló? Jsi tam?
Připravte se...
-Tady? -Jo.
-Máš to? -Jo, mám.
-Tak, připraveni? -Vteřinku.
Počkejte.
Opatrně.
Kreativní dohled Filip Zrak .