För att sammanfatta det
ska jag berätta en historia.
En kille ansökte. Utstationerad tre gånger, goda meriter.
En sån kille som man...
Hemkomst
Det är nog personligt.
Det är en sån kille som man hoppas ska lyckas.
Ni vet, smart, vältalig, stor potential.
När han började behandlingen led han av ångest, sömnlöshet och självskadetankar.
ÖKAD PRESTATIONSFÖRMÅGA & STRIDSDAGAR
Under de första veckorna var han stundvis paranoid och våldsam.
Vi höll på att förlora honom.
Jag behöver inte förklara för er hur det känns
att se dessa män tyna bort.
Det här är en månad senare.
"Jag mår toppen.
För första gången på väldigt länge, ser jag fram emot saker."
Vi kommer självklart att ha uppsyn över honom de kommande 18-24 månaderna.
Men idag kan ni se på vilka värden ni vill.
Hjärtfrekvens, sömnrytm, kognitiv förmåga.
Han står inte bara ut.
Han gör inte det bästa av situationen, han är botad.
Och vad vill han göra nu?
Han vill återgå till sitt jobb.
Väldigt imponerande.
Tack, översten.
Ärligt talat, att få höra det där...
Om det hade blivit tillgängligt tidigare, hade jag kanske...
Jag önskar att det hade blivit tillgängligt tidigare.
Det är hjältar som ni som har gjort detta möjligt.
Mr Belfast.
Mr Heidl. Tack för att du kom.
Din presentation var väldigt provokativ.
Vår styrelse har möte nästa vecka. Jag hoppades att...
Ursäkta. Mr Belfast, jag tror att det är viktigt.
Snälla ring på en gång Colin, det är Craig från Homecoming
Måste informera dig om en sak Bergman har dragit - NÖDFALL!
Mr Heidl, jag ber om ursäkt, men jag måste ta det här.
Självklart. Vi träffas säkert snart igen.
Absolut, vi får höras.
-Snart. -Okej, tack.
Craig? Det är Colin. Vad...
Sluta, Craig!
Berätta vad du såg.
AVSNITT TIO STOPP
Det här är Heidi Bergman och jag är här med Martin Engel.
Det är andra veckan.
Patienten heter Joseph Shrier, det är...
Så där.
Det är 10 april, 2018, det här är Heidi Bergman,
med Homecoming-patienten Walter Cruz. Vecka...
FÖRSTA TERAPISAMTALET
SKADEANMÄLAN
PATIENTANSÖKAN
Det är Heidi.
Hej, Heidi. Det är Colin.
Hej.
Jag fick precis ett märkligt samtal.
Okej.
Säg att du inte gjorde det.
Vadå?
Sluta... Du vet precis vad jag pratar om.
Menar du att jag åt lunch?
Ja, det är det jag menar.
Jag pratar om att du var i patientkafeterian med Walter Cruz.
Craig måste ha missförstått, va?
-För att... -Är du okej?
Va?
Du låter hysterisk.
Vad säger...
Självklart är jag...
Vänta. Är det sant? Menar du det?
Det är sant, vi åt lunch.
Du åt maten som innehåller medicinen...
-Ja. -Samma dos som han, i sjätte veckan?
Jag var hungrig.
Du var... Jag förstår inte.
Och sen tvingade du Walter Cruz att äta en gång till?
Som redan hade fått full dos?
-Ja. -Men den dosen...
Han är redan klar med medicinen, han kommer att få...
Starka biverkningar.
"Starka bi..." Han kommer att bli förlamad!
Det kommer att ta tid för symtomen att gå bort,
om det är det du menar.
-Hur lång tid? -Jag vet inte, minst ett år.
Vad ska vi då göra med honom? Om...
Vi kan ju inte skicka tillbaka honom sådär.
Det kan vi nog inte, du har rätt.
-Mr Belfast, du kanske... -Var är han nu?
-Inhemsk omplacering. -Vänta, inhemsk...
-Menar du att du skickade. - Tyst! -Mr Belfast?
Han led av allvarliga biverkningar.
Vi har väl regler för sånt? Han hör hemma hos sin familj nu.
Varför gör du såhär?
Jag har ju redan sagt att han inte vill åka tillbaka.
Så du omformaterade honom? Är du galen?
Möjligtvis.
Vet du vad? Programmet kommer inte att stoppas.
Jag är hos försvarsdepartementet just nu.
De pratar om att utvidga verksamheten.
De tänker till och med använda det i förebyggande syfte.
Om det här är nån slags känslomässig hämnd...
Jag kommer att klara mig. Tro mig.
Geist vill se resultat och jag gav dem det.
Vet du vad det betyder?
Att jag kommer att hamna i Sekvoja-avdelningen,
medan du kommer att återvända till förorten du kommer ifrån.
Colin, var det nåt mer?
Va?
Vill du diskutera nåt mer?
Jag trodde att vi var ett team.
Jag försökte verkligen vara din mentor och du...
Du tänker bara kasta bort allt vårt hårda arbete och...
Det räcker, Colin.
Jag har inte mycket tid på mig.
Gå ingenstans!
Jag tänker åka dit
och du ska lyssna på vad jag har att säga. Förstått?
-Jag är inte kvar då. -Va?
Hallå?
Fan!
God eftermiddag, Colin.
Var är Ron?
Jag vet inte.
Okej.
Skulle du kunna hämta en kaffe åt mig medan vi väntar?
-Hur var begravningen? -Va?
Din moster? I Milwaukee?
Just det, bra, tack.
Eller var det i Florida?
Du åkte väl till Tampa också? Eller hur?
Jag tror inte att jag kan berätta det för dig.
Det bestämmer Ron.
Varför åkte du till Tampa?
Jag åker till många platser, Audrey. Det är en del av jobbet.
Och vad gjorde du i Homecoming-byggnaden?
Vad jag gjorde?
Ja.
Vi väntar tills Ron kommer.
Sen kan du anteckna
eller vad det nu är du gör.
Vad har hänt med ditt ansikte?
Det... Jag...
Okej, nu fattar jag.
Hör på, Audrey. Det är bra att du är ambitiös.
Det är toppen. Vi behöver sånt här.
Men kom ihåg vem du är och vem jag är, okej?
Du kan väl gå och leta efter Ron?
Ron kommer inte.
Varför?
Han är inte en del av oss längre.
Vad menar du? Ron är chefen för den nya byrån.
Vi lanserar ju det nya projektet.
Och det kommer vi att fortsätta med, men utan Ron.
När hände det här?
Idag.
Varför?
Ron gick för långt.
Och vad gör du här, då?
Jag har en ny position.
Ska vi fortsätta?
När du var i byggnaden
konfronterade du en utredare från försvarsdepartementet?
Vad är det där?
Och erkände nåt för honom?
Och retade honom?
Jag var ställd mot väggen. Jag försökte...
Vet du vad? Han lämnar in klagomålet.
Vi borde fokusera på det, eftersom det sker just nu.
Okej, vad föreslår du?
Vad menar du? Vi ger dem nån.
En ur personalen?
Ja, det stämmer.
Nån som bröt mot reglerna?
Exakt. Bergman blev känslosam och...
Inte hon.
Va?
Vi pratar inte om Bergman.
Här beskrivs din roll i det hela.
Du borde läsa igenom det och...
Tror du att ni kan fixa detta utan mig?
Vem botade minnes-problemen?
Vem såg till att medicineringen fick sån framgång?
Det nya projektet? Det var jag!
Mr Geist och jag har diskuterat det.
Om du tar ansvar för dina handlingar,
betyder det mycket för honom. Det kan påverka din framtid här.
Har du pratat med Geist?
Ja, på hans gård. Har du varit där?
Nej, det har jag inte.
Det är en vacker gård.
Vad glad jag är för din skull.
Vad bra att de äntligen har sett hur duktig du är
och jag står till ditt förfogande.
Jag är en problemlösare, verkligen.
Du var en problemlösare.
Va?
Men nu är du ett problem.
Och det här...
...är lösningen.
Heidi Bergman Personalakt
Avskedsdatum: 15 maj, 2018
Walter Cruz utskrivningsblankett
SKÄL FÖR UTSKRIVNING: DÅLIGT UPPFÖRANDE/VÅLDSAM
Vi ska flytta dig till en stol, okej?
Lugnt och försiktigt.
Sådär ja. Ställ dig upp.
Heidi?
Lås upp dörren.
Raring?
Titta på mig.
Lås upp dörren, raring.
Här kommer hon, kompis.
Vad har ni gjort med honom?
Hej.
Minns du mig?
Ja.
Jag skulle vilja prata med dig.
Vad vill du?
Jag vill berätta vad som hände. Vad vi gjorde.
Nu?
Det kommer ju inte att förändra nåt?
Nej, men du kommer att veta sanningen. Om du vill det.
Sätt dig.
Vi tog emot
arton soldater åt gången.
Vi granskade deras vårdjournaler
för att hitta män under 30 som led av speciella symtom,
symtom som kunde tyda på PTSD.
De skrev alla under våra avsägelser, de var vana vid sånt,
sen började vi med sessionerna.
Vi fokuserade på ett speciellt minne.
Nåt som de gjort?
Inte nödvändigtvis.
Men ett starkt och känslosamt minne.
Vi medicinerade dem genom maten
i sex veckor,
och varje vecka
diskuterade vi det speciella minnet, för att se hur deras reaktion förändrades.
Vad ska det betyda?
För att se om minnena hade försvunnit.
Var det ditt jobb?
Ja.
Terapin, aktiviteterna,
det var bara ytligt.
Allt det där,
bara för att kunna skicka tillbaka dem igen?
Ja.
Han trodde att du hjälpte honom.
Jag vet.
Det funkade, det du gjorde.
Walter ringde och sa att han inte tänkte komma hem.
Han lät lycklig.
Men sen, två dagar senare,
ringde de från Geist och bad mig att hämta honom.
Jag visste inte vad jag skulle tro.
Sen fick jag ditt brev och inspelningarna.
De tillhör Walter.
-Jag försökte... -Jag förstår vad du gjorde.
Jag förlåter dig inte.
Det vill jag inte att du gör.
De åren togs ifrån honom.
Walter ville tro det bästa.
Det var hans bästa kvalitet och ni utnyttjade det.
Jag förstår.
Jag har fått reda på
att vissa objekt eller stimuli från den perioden
kan göra att Walters minnen återvänder.
-Och om jag... -Varför skulle vi vilja det?
Så att han kan minnas allt igen.
Han är äntligen den han var innan hela den här röran började.
Kriget,
det ni gjorde mot honom, det där stället.
-Jag vill bara... -Vill du bara hjälpa Walter?
Ja.
Håll dig då borta från honom.
Du har begått misstag.
Min son fick betala priset.
Nu vill du komma tillbaka och försöka igen?
Han vill inte det.
Han är äntligen där han hör hemma.
Vad kom vi överens om, Yosemite?
Ja, eller nånstans i närheten.
Var stannar vi?
Jag vet inte. Vi åker väl tills vi är tillräckligt långt bort.
Vad letar vi efter?
Det vet vi när vi ser det.
Bensinmack, järnaffär, litet kafé.
Eller hur?
Uppe i bergen, vid en å,
endast en trafiksignal.
Och sen försvinner vi.
Vänta, måste vi inte arbeta?
Nej.
Varför inte?
Tja,
det är väl fullt med guld där?
Ja, åtminstone förr i tiden.
Det måste finnas nånting kvar.
Visst, vi behöver nog inte mycket.
Ett par miljoner kanske?
Ja.
Vi kan skaffa en stuga vid ån, med massa ved.
Vi vaknar när solen går upp.
Sen går vi till ån och...
Vi...
Vaskar?
Ja, vi vaskar guld.
Hur svårt kan det vara?
Det bara ligger där och väntar i ån.
Vi vaskar fram det,
tar allt guld och sen blir vi rika.
Eller så hittar vi ingenting alls.
Ja.
Det finns inget guld kvar.
Sen kommer vintern och vägarna stängs.
Men vi fortsätter försöka att vaska.
Sen kommer stormen.
Vi är fast.
All ved tar slut. Och vi fryser ihjäl.
Det är möjligt.
Men vi försökte tills vi dog.
Det är ärofullt.
Och vi bryr oss inte om vad nån tycker för att vi är redan döda i snön.
Vi blir till snöänglar. Ingen kan störa oss längre.
Eller...
...så har vi tur.
Ja.
Du.
Kan du ta hand om det här?
Medan jag är borta.
Visst.
Vad god den här maten är. Jag är imponerad.
Eller hur?
Är du på väg nånstans?
Vill du ha kaffe?
KALIFORNIEN
POSTKONTOR
GRÖNSAKER - FRUKT
Du måste skoja.
DJ:S JÄRNAFFÄR
Det verkar inte gå bra med däcket.
Ja, det kommer att kosta mig mer än huset.
-Hej, Walter. -Hur är det?
Du vet. Kaffe?
Ja, tack.
Jag måste hämta en ny kanna, vänta lite.
Mår du bra?
Ja.
Jag har bara kört länge.
Jag har inte pratat med nån på länge.
Är du på väg igenom eller...
Ja, jag tror det.
Vet du inte?
Nej.
Jag övernattar bara. Det verkade...
...som en trevlig by.
Den här byn?
Ja, det är den.
Det är väldigt ödsligt dock, men du kanske gillar det.
Gillar du det?
Jag antar det.
Jag har alltid velat vara här.
Jag också.
Jag körde bara runt,
sen såg jag att ett hus var till salu.
-En stuga? -Ja.
Nära en å?
Ja, faktiskt.
Det såg trevligt ut. Så jag stannade.
Du då, var kommer du ifrån?
Florida.
Har du kört ända sen Florida?
Ja.
Och du hamnade här?
Jag skulle träffa en person.
Dök de inte upp?
Jo.
Var det inte som du hade förväntat dig?
Jo, precis som jag hade förväntat mig.
Jag var sen.
Vad ska du göra nu?
Blev du klar med däcket?
Ja, nästan. Bara en halv dag kvar.
Det sa du igår.
Kanske det.
Vill du ha nåt?
Nej, tack.
Hon har rätt. Jag borde...
Jag borde sätta igång igen.
Trevligt att träffas.
Lycka till med däcket.
Bara en halv dag kvar.
Kanske en dag.
-Vi ses senare, Jodi. -Vi ses, Walter.
Jag samarbetar. Jag är en lagspelare.
Mr Geist kommer väl att ha det i åtanke, inte sant?
Audrey?
Vi kommer att ha det i åtanke, ja.
Tack.
ANVÄND ENDAST I LABB åtanke, ja.