‫הומקאמינג‬
‫את סובלת מבחילת נסיעה?‬
‫לא.‬
‫גם אני לא.‬
‫ידעת שאין דבר כזה, אוזן תיכונה?‬
‫פרק שמיני פרוטוקול‬
‫מצטער. אבל בתך לקחה משהו, ואני צריך...‬
‫- לקחה משהו? - מעטפה.‬
‫היא לא פה.‬
‫היא לקחה את המעטפה איתה?‬
‫מה זה משנה?‬
‫היה עליה מידע, כתובות.‬
‫רק שנייה, היא נסעה לטמפה?‬
‫סליחה, את תגידי לי?‬
‫יש לי עוד תור לרופא.‬
‫הגעתם לתא הקולי של...‬
‫פמלה ביילי.‬
‫פם, הי, זה תומס קרסקו.‬
‫יש לי סיבה להאמין שהיידי ברגמן‬
‫בדרכה חזרה למתקן הומקאמינג, אולי כדי להשמיד ראיות.‬
‫אז אני מנסה ליירט אותה.‬
‫ואעדכן אותך בהקדם.‬
‫כדי לעבור על הודעתך, לחץ על אחת.‬
‫פם, הי, זה תומס קרסקו.‬
‫יש לי סיבה להאמין שהיידי ברגמן...‬
‫וולטר הוא חייל.‬
‫הוא החליט להילחם למען מה שהוא מאמין בו,‬
‫להילחם למען האומה שלו.‬
‫ואנחנו החזרנו לו את זה.‬
‫בסוף הוא יודה לנו על זה.‬
‫סביר להניח שתנסו הרבה דברים שלא ניסיתם מעולם.‬
‫קטעים אמנותיים קטנים שיש לנו פה.‬
‫זו סביבה תומכת מאוד.‬
‫הנה היא! היידי, רוצה לומר שלום לחבר'ה?‬
‫ליידע אותם בנוגע למה שצפוי להם או...‬
‫כן, בטח.‬
‫אני היידי ברגמן.‬
‫אנחנו ממש אסירי תודה בשם ה...‬
‫תודה ששמרתם עלינו. ואנחנו אסירי תודה...‬
‫אנחנו...‬
‫היידי, מה הבעיה?‬
‫היידי.‬
‫אולי כדאי שתעלי למשרד שלך, ונוכל לטפל בזה.‬
‫לא...‬
‫את נראית טיפה מבולבלת.‬
‫אני בסדר.‬
‫אני כתבתי את התסריט.‬
‫ברוכים הבאים אל הומקאמינג, מרכז מעבר ותמיכה.‬
‫זה קרייג. הוא היועץ שלנו לכישורי חיים,‬
‫אתם תפגשו אותו במשחקי תפקידים ואלתור.‬
‫ו... אני יודעת. אל תדאגו, אתם תאהבו את זה.‬
‫וכבר פגשתם את ריינה...‬
‫היא בדלפק הקבלה. תיזהרו ממנה, היא חיה רעה.‬
‫וכפי שאמרתי, אני היידי.‬
‫הומקאמינג הוא מרחב בטוח‬
‫שבו תהרהרו בשירות שלכם‬
‫ותחשבו על השלב הבא.‬
‫כולי ציפייה לשמוע את סיפוריכם‬
‫ולדבר איתכם על איפה שאתם רואים את עצמכם בשנים הבאות.‬
‫למישהו יש שאלות שאוכל לענות עליהן?‬
‫עצור‬
‫פנה שמאלה לדרך מירור פונד.‬
‫אז המשרד שלו פה? קולין הזה?‬
‫זאת הכתובת.‬
‫היי.‬
‫אם הוא פה, נמצא אותו.‬
‫מרכז בריאות‬
‫סליחה על האבק מרכז הבריאות מתרחב‬
‫מרכז בריאות מירור פונד‬
‫חנויות - עיסויים גישה הוליסטית‬
‫סליחה.‬
‫כן.‬
‫אני מחפשת... קוראים לזה הומקאמינג.‬
‫אני לא... יש שם כל מיני דברים. אני לא יודעת.‬
‫זה פה. זה מרכז ייעוץ לחיילים משוחררים.‬
‫- את עובדת פה, לא? - סליחה, אני צריכה...‬
‫כן, בסדר, אני פה.‬
‫- תראי. אולי אנחנו... - לא, היא לא יודעת כלום.‬
‫הוא חייב להיות פה למעלה, באיזה מקום.‬
‫הי, פם.‬
‫מה קורה, תומס?‬
‫- השארתי הודעה. - הבנתי את זה.‬
‫אתה במתקן עכשיו?‬
‫כן.‬
‫והמלצרית שם? היא משמידה ראיות?‬
‫היא...‬
‫אולי הבנתי לא נכון את המיקום שלה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫נראה שהיא לא פה.‬
‫אז היא לא משמידה ראיות?‬
‫היא כן גנבה מעטפה, לדעתי.‬
‫שכוללת מה?‬
‫לא, רק המעטפה עצמה.‬
‫בסדר...‬
‫תראה, אני לא יודעת איך להביע את זה בדרך שתבין.‬
‫גברתי, יש לי תחושת בטן ש...‬
‫תחושת בטן?‬
‫או הרגשה.‬
‫תומס, המחלקה הזאת לא מעוניינת ברגשות שלך.‬
‫- אני יודע את זה. - באמת?‬
‫אז אני מניחה שאני מבולבלת למה אתה מבזבז את זמני‬
‫ואת זמן המחלקה על גחמה שלך‬
‫שהפיקה אפס מידע שניתן לפעול לפיו.‬
‫ואמרתי לך, לפני כמה ימים...‬
‫הפרוצדורה דורשת בדיקה...‬
‫תומס, העבודה שלך כוללת אוסף פשוט מאוד של מטלות מוגבלות בזמן.‬
‫- אתה אוסף מידע, אתה מאמת אותו. - אני יודע את זה.‬
‫ואז אתה נותן לממונים עליך, תומס, להחליט מה לעשות איתו.‬
‫אז אני צריכה שתחזור הנה ותתחיל לעשות את העבודה שלך, עבודתך האמיתית.‬
‫נראה לך ש...‬
‫שמנים מטהרים‬
‫מירור פונד קוצ'ינה סנה‬
‫איסוף הזמנה‬
‫אני לא מבינה שום דבר פה.‬
‫כן, אני יודע, אני...‬
‫אני לא ממש מרגיש שפה...‬
‫שוב, מה אנחנו מחפשים?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫"הצטרפו אלינו ליום שני בסגנון מרוקאי!"‬
‫מה? "בריא ללב ואקזוטי".‬
‫מצטער.‬
‫נראה לי שצריך לבדוק ברשימת העסקים.‬
‫- אפשר אם את רוצה. - נראה לי שכדאי.‬
‫פשוט נראה לי ש...‬
‫לאנשים ולמקום הזה אין באמת אווירה.‬
‫- זה חייב להיות פה. - בסדר. תראי,‬
‫אני בטוח שיש הסבר לכל מה שאת מרגישה.‬
‫אני פשוט לא בטוח שהוא פה...‬
‫מה אם זה השתנה או זה שונה, כמו השם או משהו?‬
‫טוב, אולי נלך למכונית לחשיבה מחודשת?‬
‫טיפולים משולבים קומה שלוש‬
‫רגע.‬
‫רפלקסולוגיה‬
‫שיקום‬
‫תראה.‬
‫כן?‬
‫- כאן הומקאמינג? - מה?‬
‫אתה קולין?‬
‫אני רמון. זה המשרד שלי.‬
‫בסדר. אבל זה... אתה... לא, זה הומ...‬
‫מה זה?‬
‫מה את מחפשת?‬
‫אני לא...‬
‫אני לא יודעת מה אני מחפשת.‬
‫היי.‬
‫רוצה לשבת?‬
‫כן.‬
‫אביא לך מים.‬
‫פשוט...‬
‫פשוט תתרכזי בנשימה שלך.‬
‫סליחה, יש מטופל שעולה שאני צריך לעזור לו.‬
‫- כן. לא, נצא מפה. - לא, זה בסדר.‬
‫קחו כמה זמן שאתם צריכים.‬
‫תודה.‬
‫בחור נחמד, נכון?‬
‫מעולם לא הייתי פה.‬
‫אני יודע.‬
‫זה לא הגיוני. הכול.‬
‫היי.‬
‫אני מצטער.‬
‫זאת לא אשמתך. באמת.‬
‫בואי.‬
‫מה? מה קרה?‬
‫מה קורה?‬
‫תגידי משהו.‬
‫היידי?‬
‫מה את...‬
‫לאן אנחנו הולכים עכשיו?‬
‫היידי!‬
‫זוזי! סליחה!‬
‫היידי!‬
‫היידי! עצרי!‬
‫היי.‬
‫זאת אשמתי.‬
‫הכול.‬
‫אני מכירה אותך.‬
‫אני לא מסוגל לדמיין מה את מרגישה עכשיו.‬
‫הזיכרונות, האשמה.‬
‫ותראי, אני חייב לך הסבר.‬
‫אני זה שהביא אותך לכאן, זה שנתן לך את העבודה הזאת.‬
‫אבל טיפלנו בגברים האלה.‬
‫זו הייתה אחריות גדולה, הם היו במצב קשה.‬
‫ותראי, פעלנו מהר מדי.‬
‫איבדנו שליטה.‬
‫אבל איש לא רצה לפגוע במישהו במתכוון.‬
‫איש לא רצה את זה.‬
‫אבל מישהו מבחוץ,‬
‫לא אכפת לו מה ניסינו לעשות.‬
‫איך בכלל נסביר את זה?‬
‫אספר את האמת.‬
‫האמת? והיא?‬
‫שאת ניהלת הכול?‬
‫שבכל יום היית עם הגברים האלה ווידאת שהם צייתו.‬
‫- אבל אתה... - לא.‬
‫מעולם לא הייתי פה.‬
‫זאת האמת.‬
‫את צריכה לתת לי לעזור לך עם זה.‬
‫בסדר?‬
‫אוכל לעשות את זה?‬
‫- בבקשה? - לא.‬
‫זין.‬
‫היידי! היי.‬
‫חזרי הנה! סליחה.‬
‫היי!‬
‫- תפסיק! - לא תלכי מפה‬
‫עד שנפתור את זה. צריך לדבר.‬
‫- עזוב אותי. לא! - חייבים לדבר.‬
‫גב' ברגמן!‬
‫שיט. פשוט אל תדברי.‬
‫- זה בסדר. אנחנו בסדר. - כן, לא. הוא...‬
‫- זה, הוא... - אנחנו בסדר? תראה.‬
‫נכון. האמת היא שטוב שאתה פה. בסדר?‬
‫אני מכיר אותך.‬
‫בסדר, תראו. בואו ניזהר מאוד עם איך שנפרוק את כל זה, בסדר?‬
‫- אני מכיר אותך. - אתה... כן, נכון.‬
‫- נפגשנו. - נכון. בגייסט.‬
‫שמו קולין בלפסט. הוא...‬
‫- צדקת. - בנוגע למה?‬
‫- לגביי. אני הייתי זאת שפה. אני... - אל תדברי!‬
‫אתה יודע מה? היא עוברת מין התקף.‬
‫בסדר? אתה רואה את זה.‬
‫לא. הוא ניהל את התכנית. התרופות...‬
‫התרופות? על מה את מדברת?‬
‫מעולם לא דרכתי פה, בסדר? אני לא... אני לא יודע.‬
‫- היא נסערת. - אבל אתה פה עכשיו?‬
‫כן, אני פה. אני חוקר את התלונה שאתה...‬
‫שאנחנו מתייחסים אליה בשיא הרצינות.‬
‫- באתם הנה ביחד? - לא.‬
‫כן, באנו. הוא היה הבוס שלי.‬
‫בסדר, תראה. זה נכון, עבדנו ביחד, בסדר?‬
‫והיה בינינו סוג של קשר.‬
‫- וקיוויתי ש... - לא, הוא משקר.‬
‫- אני משקר? - הוא משקר.‬
‫מה זאת אומרת, אני משקר? על המלון? אתמול בלילה?‬
‫אני מקווה שלפחות תודי שזה היה הדדי.‬
‫אלוהים, חתיכת...‬
‫אני מצטער שנאלצת לראות את זה, בסדר?‬
‫אני נבוך בשם כולנו, בעצם.‬
‫אז אם נוכל לקבל טיפת פרטיות.‬
‫בסדר? היי, גבר לגבר?‬
‫אני רוצה לגבות הצהרות משניכם, ואז...‬
‫- למה? - כי אני צריך להגיש את זה.‬
‫אתה צריך להגיש? על מה אתה מדבר?‬
‫זה אישי, בנאדם. זה ריב קטן.‬
‫אמרת לי שאתה לא מכיר את היידי ברגמן ולא יודע כלום על המקום הזה.‬
‫זה נכון.‬
‫ועכשיו אתה פה, איתה.‬
‫בסדר.‬
‫- אז איך זה הגיוני? - הגיוני?‬
‫זה לא.‬
‫אני רואה את הגלגל בראש שלך, מסתובב.‬
‫ממש, ממש לאט.‬
‫- סליחה? - לא. אל תתנצל בפניי.‬
‫אתה האיש החשוב פה. למעשה, אתה רוצה לעצור אותי?‬
‫הנה, אתה רוצה לעצור אותי?‬
‫לעצור אותך? לא, אני לא רוצה לעצור אותך.‬
‫למה? כי אתה לא יכול?‬
‫- לא, אבל אני... - לא.‬
‫אז אני יכול ללכת למכונית שלי, להיכנס לתוכה, ופאקינג לעזוב?‬
‫ואתה לא יכול לעשות כלום בנידון.‬
‫נכון.‬
‫אני מת על זה. כלומר, באמת.‬
‫אתה תחזור לשולחן שלך‬
‫ותגיש את זה כמו פקיד קטן וטוב.‬
‫זה יהיה הרגע הכי גדול בחיים שלך.‬
‫אתה יודע כמה זה פאקינג פתטי?‬
‫כלומר, אתה נלהב כל כך לשכוח את האמת שאתה חסר חשיבות.‬
‫אתה עובד, אתה מדבר וכלום לא קורה,‬
‫ואף אחד לא מקשיב.‬
‫היי! מה את עושה?‬
‫כל מה שאתה אומר,‬
‫כל דבר בך, הוא פאקינג רקוב.‬
‫בסדר. פשוט תירגעי, היידי...‬
‫ועשית אותי כמוך.‬
‫תירגעי, בסדר?‬
‫תפסיק פאקינג לדבר!‬
‫זו תקיפה.‬
‫אני מצלם את זה.‬
‫אני מצלם!‬
‫אתה פשוט...‬
‫הוא צודק.‬
‫את צריכה טרמפ?‬
‫גב' ברגמן, את...‬
‫למישהו יש שאלות שאוכל לענות עליהן?‬
‫היידי?‬
‫את בסדר?‬
‫אני בסדר. כן.‬
‫טוב.‬ דר. כן.‬