Ne felejtsék el,
hogy holnap estig le kell adniuk a heti kutatási anyagokat!
Jövő kedden kell beadniuk a dolgozatot,
és aznap lesz a záróvizsga is.
Feltöltöttem egy próbavizsgát,
használják gyakorlásra!
Jól van, vége az órának.
Morisseau professzor?
Igen?
Thomas Carrasco vagyok.
Ms. Morisseau, egy percre, kérem!
Már elmondtam telefonon, hogy nem tudok a panaszáról.
Tudom, hogy elfoglalt,
ezért nem is tartanám fel sokáig.
Beszélhetnék a fiával, Walterrel?
Nem sikerült megtalálnom, de ön biztos...
- Nem. - Mi nem?
Nem fog.
Nem fog vele beszélni, megértette?
De Ms. Morisseau, várjon!
Jól van?
Tudom, mit gondolnak.
Hogy csak fogaskerék vagyok.
És az is vagyok.
Továbbküldök vagy lezárok panaszokat.
De az a döntés,
az forgatja a többi fogaskereket.
És ők is elforgatnak valamit.
Így működik az igazságszolgáltatás.
Nem értem, hogy akikkel beszélek, miért mind
vagy akadályoztatnak, vagy elterelnek, vagy...
Hazudnak?
Igen.
Én csak ki szeretném deríteni, mi történt, és ki a felelős.
Nem értem, miért nem segít nekem.
Miért segítenék?
Mert szerintem a fia nem tett semmi rosszat.
Persze, hogy nem.
Vele tettek valamit.
HETEDIK RÉSZ: TESZT
Walter Cruz, ötödik hét.
Hol kezdjük ma?
Beszélhetnénk a múltkoriról a szobámban.
Koncentráljunk a kezelésére!
Rendben.
A barátjáról, Leskyről beszéltünk, és arról, ahogy meghalt.
Igen.
Mit érez ezzel kapcsolatosan ma?
Kevésbé foglalkoztat.
Miért?
Nem tudom. Talán...
Talán jobban a jelenben élek.
De jóban voltak.
Igen. Szívás.
Elmesélné újra azt a napot?
Hogy mi történt?
Leskyvel?
Igen.
Meghalt. Már mondtam.
Milyen érzés volt?
Beszéltünk erről, elmondtam, mi történt.
Így van.
Miért akar megint erről beszélni?
Kíváncsi vagyok, ma mit érez ezzel kapcsolatosan.
Nem érzek semmit.
Nem szomorú? Vagy dühös?
Nem igazán, nem.
És...
Nem bánja, hogy elengedi ezeket az érzéseket?
Hogy érti?
Nem érzi magát felelősnek?
Nem ezért vagyunk itt?
Hogy továbblépjünk? Azt hittem, ez jó.
Igen, persze.
Jó dolog.
Akkor most már jöhet a Titanic 3.
A trilógia harmadik része, a Titanic 2 után.
Az micsoda?
Mi micsoda?
A Titanic 2.
Nagyon vicces.
Az micsoda?
Titanic 2, a folytatás.
Tízszer jobb, mint az eredeti.
Ja, értem, ez egy vicc.
Nem, ön viccel, Walter?
Ön, Shrier és Lesky megviccelték Benjit
a kamu filmmel.
Komolyan?
Igen. Nem...
Ezt én meséltem?
A viccet!
Ja, igen! Shrierrel találtuk ki.
Nem, Lesky találta ki.
Nem emlékszik rá?
Nem.
Nem emlékszem.
Ez jelent valamit?
Mi lenne...
Mi lenne, ha elmesélné a napot, amikor Lesky meghalt?
- Mire gondol? - A részletekre.
Jó.
Mind együtt indultak el.
Igen.
És aztán...
Mind együtt indultunk el.
Felejtse el, hogy ezt mondtam! Csak...
Ön mire emlékszik? Kik voltak jelen?
Mindenki. A srácok. Ott voltunk együtt.
Walter, tudna mesélni arról,
hogy milyen volt kint?
Milyenek voltak a hétköznapok?
Hát...
Tudja, mire koncentráltam a leginkább a kiküldetés alatt?
Mire?
A végére.
Erre emlékszem a leginkább.
Azt akartam, hogy vége legyen.
Hogy hazamehessek anyukámhoz és a nagynénimhez.
Ez volt az én valóságom.
Rendben.
Itt megállunk mára.
Valami rosszat tettem?
Vagy ez egy teszt?
Nem. Csak...
Heidi, tudom, kikről beszél.
Shrier, Benji, Lesky mind remek srácok.
Tudom, miről beszél.
Oké.
És jól érzem magam.
Komolyan, nagyon régóta először
remekül érzem magam.
DAGI MORGAN BISZTRÓJA
Tudom, mit tettél.
Igen?
Felhívott a villa személyzete.
Az ételallergiákról kérdeztek.
Mondd csak el nekik!
Colin, ez túlzás. Nem kellett volna.
Tizenhat évet már meg kell ünnepelni, drágám.
Köszönöm.
Mi a helyzet ott? Mit mondott Heidi?
Még nem is beszéltem vele.
Colin, légy rámenős!
Azért hívott, mert akar valamit. Kérdezd meg!
Így lesz. Most mennem kell, drágám.
Oké. Szeretlek.
A Pioneer remek lemezjátszókat gyárt.
- Csak ki kell tisztítani őket. - Anya!
Vigyázni kell a porcicára.
A tűre!
Anya!
Heidi! Ő itt Thomas.
Igen, tudom, kicsoda.
Képzeld, megcsinálta a lemezlejátszómat.
A tűvel volt baj.
Mit keres itt? Mi történt?
- Lenne pár kérdésem... - Már válaszoltam rájuk.
Ezek konkrétabb kérdések.
És csak úgy besétál a házamba...
Ez az én házam.
A régi munkád miatt jött.
Anya, magunkra hagynál minket?
- Miért? - Engem nem zavar, ha marad.
Oké. Maga menjen a konyhába!
Anya, hagyj minket!
Jól van, nyugi!
Legalább hallgasd meg!
Rendes embernek tűnik.
De nem az.
Mi ez az egész?
Amikor legutóbb beszéltünk,
azt mondta, nem emlékszik senkire
a Homecomingból.
- Így van? - Igen.
- Walter Cruzra sem? - Rá sem.
Kérem, ezt hallgassa meg!
Colin, itt Heidi.
Mi az, Heidi? Épp...
Most volt egy ülésem Walter Cruzzal,
és a vártnál sokkal erősebb reakciót produkál.
Kérek egy vizsgálatot...
- Lassabban, Heidi! - Igen, bocs.
- Kezdd az elején! - Cruz öt hete van itt.
Jól haladt. Beazonosítottunk egy incidenst,
az egyik barátja halálát,
és múlt héten még beszéltünk róla, mára pedig elfelejtette.
- Biztos? - Igen.
Ez nagyszerű!
Nem, Colin,
nem csak a traumára adott reakció szűnt meg.
Az egész eltűnt. A tények...
Még az incidenst megelőző hónapokra sem emlékszik.
Oké, kicsit állítunk a gyógyszeradagon.
- Semmi baj. - Ez egy komoly probléma.
Ha a többi klienssel is ez lesz,
tennünk kell valamit...
Nem, Heidi, várj!
A teljes képet nézd! Ezt akartuk elérni.
Nem érted.
Vannak barátai, emberek, akik fontosak neki, és most az egész...
Jól van. Milyennek tűnt?
Micsoda?
Milyen volt a kedélye, a viselkedése? Hogy érezte magát?
Azt mondta, hogy remekül érzi magát.
Na tessék!
Nem, Colin, nem érted!
De igen, értem.
Van pár járulékos dolog,
amit meg kell oldanunk, értem.
De tulajdonképpen mi történt?
A pasasnak volt egy csomó szörnyű élménye.
Visszajött, kezelték, és most jobban van.
Nem értem, mire fel ez a nagy hisztéria.
Hisztéria?
Ez az!
2018. április 10-e van. Itt Heidi Bergman,
egy Homecoming-klienssel, Walter Cruzzal. Első hét, első ülés.
Ez ön, ugye?
Nem tudom... Úgy hangzik, igen.
És ott volt Walterrel, igaz? Ismerte őt.
Ezek szerint akkor ismertem.
- Nem... - Jóban voltak?
Mondtam már, hogy nem.
Várjon!
- Ennek mi... - Egy pillanat!
- Micsoda? - Még nem volt ilyenen a barátjával.
Autós kiránduláson?
- Voltak barátaim. - Jó, de nem ezt kérdeztem.
Tudom.
Gondoljon bele! Le van húzva az ablak, szól a rádió,
egy erdőben robognak.
Colin, szia!
Igen, most...
Mi az?
Semmi.
Nem, hallott valamit.
Nem.
Ms. Bergman, hat heti ülést rögzített.
Több órányi felvételt.
Minden nap ott volt.
Honnan szerezte ezt?
- Tudja jól. - Nem.
Walter anyjától, Gloria Morisseau-tól.
És ő hogy jutott hozzá?
Ön küldte el neki.
Ez az ön kézírása, ugye?
Egyértelmű, hogy ismerte Waltert.
Jóban voltak.
Miért nem látja ezt be?
- Mert nem... - De igen.
És Joseph Shrier?
Az meg ki?
Egy másik betege.
Most retteg az ön nevétől is.
Mi történt vele?
- Nem tudom. - De igen.
Május 15-én hagyta el az intézményt,
aznap, amikor Waltert elküldték.
- Mit történt aznap? - Nem tudom.
Nem hiszek önnek! Más se fog.
- Nem tudom, mit akar. - Mondja el, mit tett!
- Mondtam már! - Mit művelt velük?
- Nem emlékszem! - Nem hiszem el.
Istenem! Tényleg nem emlékszem.
Heidi?
Most van az időpontom. Elvinnél?
Az időpontod?
Sajnálom, de folytatnunk kéne.
Hónapok óta várunk.
Egy specialistához megyünk, elkésünk.
De nem a munkahelyén volt? Hogy vitte volna el?
- Azt mondja, hazudok? - Nem.
Semmi köze a napirendemhez, Mr. Carrasco!
Végeztünk?
Fontos lenne a végére járni ennek.
Pakoljon, végeztünk!
Hisztéria?
Nekem úgy tűnik.
- Mi nem terápiát végeztünk. - Nyugi, Heidi!
Kitöröltünk dolgokat.
Azt hiszed, hogy ki tudjuk választani,
melyik emlékre hat?
- Mintha cipőt vennénk? - Nem, de megváltoztattuk.
Segítettünk neki.
Értelek, oké?
Finomítanunk kell a gyógyszeren.
Majd ők is untathatják az unokáikat a háborús történeteikkel.
De addig is, legyél büszke magadra, Heidi!
A hozzáállásod, a személyes kapcsolat...
Biztosan ez a siker titka.
- Nem, ez más. - Ha ezt bemutatom a DOD-nak,
azonnal megnyitják a pénzcsapokat.
Sokkal előbb kivezényelhetik őket, mint gondoltuk.
Kivezényelhetik őket?
Mi? Igen.
Visszamennek?
Igen, persze. Különben...
Mit gondoltál, mi a célunk?
Hogy felkészítsük őket a civil életre.
Persze, majd egyszer.
De most a tartósság és a megnövelt felhasználhatóság a cél.
Ha kibővíthetjük...
- Ez mikor lett... - Mindig is az volt.
Ez a siker legjobb mutatója.
De Walter nem ezt akarja.
Honnan tudod?
Ő mondta, és megígértem neki.
Ez felelőtlenség volt részedről, Heidi.
De tudod, mit, semmi baj, küldjük el!
Szakítsuk meg a kezelését!
Láttad a jelentést Shrierről?
- Igen. - A családja nem bírt vele.
Most már a pszichiátrián van.
Lekötözték, azt tudtad?
Láttam.
Fagyasszuk be Cruz gyógyszereit félúton,
hogy megmentsük az emlékeit! Hátha attól jobban lesz.
Azt nem lehet.
Ide hallgass, Heidi!
Lépj vissza, nézd meg, mit értünk el!
Megmentettük őket egy életnyi fájdalomtól, szorongástól és megbánástól.
Megszabadultak mindettől.
De Walternek tervei voltak. Azt hitte...
Walter nem a tiéd, Heidi.
Ő egy katona.
Eldöntötte, hogy harcol azért, amiben hisz,
harcol a hazájáért.
Ezt most visszaadtuk neki.
A végén hálás lesz nekünk érte.
Baszódj meg! Baszódj meg!
- Muszáj... - Hová mész?
Ha tettél valamit,
ha bajba kerültél, mondd el!
Nem tudom, mit tettem.
Nem tudom, mi ez. Te tudod?
- Nem, én... - Ez az.
Te se tudod, én se, senki se tud semmit.
- Halló? - Szia, Heidi, itt Hunter!
Szia!
Minden rendben?
Nem igazán, nem.
Mi a baj?
Igazad volt, üldöznek.
Kik? Kik üldöznek?
Mindegy. Beszélhetünk később?
Ne, Heidi, várj! Mi történt?
Csak... Nem számít. Elutazom.
Elutazol? Hová?
Megtaláltam a régi munkahelyem címét. Meg kell találnom valakit.
Azért, mert úgy érzed, tettél valamit?
Igen.
Jól van, figyelj! Ha tényleg valami rosszat tettél,
akkor ezek az emberek lehetnek bűntársak vagy akár áldozatok is.
Szembesíteni akarod őket?
Ki tudja, hogy reagálnak majd?
Unom a várakozást, és hogy nem tudok semmit.
Jól van, figyelj!
Legalább van kivel menned?
Nem kell ezt egyedül csinálnod, Heidi!
Kérhetsz segítséget.
Ja, igen! Shrierrel találtuk ki.
Nem, Lesky találta ki.
Nem emlékszik rá?
Nem.
Nem emlékszem.
Ez jelent valamit?
Mi lenne...
Mi lenne, ha elmesélné a napot, amikor Lesky meghalt?
- Mire gondol? - A részletekre.
- Szia! - Szia!
- Hová megyünk? - Tampába.
És mit keresünk?
- Egy volt kollégádat? - Igen. Colinnak hívják.
És ő most ott van?
Nem tudom. Régen ott dolgozott, ennyit tudok.
Oké.
Biztos ne menjünk inkább moziba?
Igen, biztos.
Oké.
Te vagy a főnök.
Kreatív supervisor: Dittrich-Varga Fruzsina .