A připomínám,
své týdenní výzkumné práce musíte odevzdat do zítřejšího večera.
Dobře, příští úterý odevzdat referát
a také vás čeká závěrečný test.
Zveřejnila jsem ukázkový test,
prosím, podívejte se na něj.
Dobře, můžete jít.
Profesorka Morisseauová?
Ano?
Jsem Thomas Carrasco.
Paní Morisseauová, máte chvilku?
Už jsme spolu mluvili. O té stížnosti nic nevím.
Ano, a vím, že máte práci.
Nechci vás ještě dál zdržovat.
Mohl bych mluvit s vaším synem? S Walterem?
Nenašel jsem ho, ale vy byste jistě...
-Ne. -Co „ne“?
Prostě nemůžete.
Nikdy s ním nebudete mluvit. Rozumíte?
Ale paní Morisseauová...
Jste v pořádku?
Vím, co si lidé myslí.
Jsem jen... ozubené kolo.
A to taky jsem.
Zamítám stížnosti, nebo je posílám dál.
Ale to rozhodnutí
roztočí další ozubená kola.
A ti zase roztočí další.
A to je spravedlnost.
Nechápu, proč se každý, s kým mluvím,
buď brání, mlží nebo...
Lže?
Ano.
A přitom se jen snažím zjistit, co se stalo a kdo je za to zodpovědný.
Nechápu, proč mi nechcete pomoct.
Proč bych to dělala?
Protože si nemyslím, že by váš syn něco provedl.
Jistěže neprovedl.
Myslím, že mu nějak ublížili.
EPIZODA SEDMÁ TEST
Walter Cruz, pátý týden.
Čím dnes začneme?
Můžeme mluvit o tom, co se stalo v mém pokoji.
Prozatím se budeme soustředit na vaši léčbu.
Dobře.
Mluvili jsme o vašem kamarádovi Leskym, o tom, jak zemřel.
Ano.
Jaký z toho dnes máte pocit?
Už na to tolik nemyslím.
Jak to?
Nevím. Asi...
Asi víc žiju přítomností.
Ale byli jste si blízcí.
Ano. Je to hrozný.
Můžete mi znovu vyprávět o tom dni?
O tom, co se stalo.
Leskymu?
Ano.
Umřel. Už jsem vám to říkal.
A jaké to bylo?
Mluvili jsme o tom a řekl jsem vám, co se stalo.
To je pravda.
Tak proč to musíme rozebírat znovu?
Zajímá mě, jaký z toho máte pocit dnes.
Nemám z toho žádný pocit.
Necítíte smutek? Vztek?
Ani ne.
A...
Nevadí vám oprostit se od těch emocí?
Co tím myslíte?
Necítíte se za ně zodpovědný?
Ne, proto tu přece jsme, ne?
Abychom šli dál. Já myslel, že to je dobře.
Ano, samozřejmě.
Je to dobře.
Teď můžete začít psát Titanik: Vzkříšení.
Poslední díl trilogie. Po Titanik povstal.
Co to je?
Co je co?
Titanik povstal.
Velmi vtipné.
Co je to, jako...
Titanik povstal. Pokračování.
Desetkrát lepší než originál.
Aha, děláte si srandu.
Ne, Waltere, a vy?
Ten žertík, který jste vy, Shrier a Lesky provedli Benjimu,
o tom falešném filmu.
To jsem udělal?
Ano. Vy si...
To jsem vám řekl?
Ten žertík.
Jo. Ne... Já a Shrier jsme si to vymysleli.
Ne, Lesky si to vymyslel.
Vy si to nepamatujete?
Ne.
Ne, nepamatuju.
Znamená to něco?
Co kdybyste...
Povězte mi o tom dni, kdy Lesky zemřel.
-Dobře. Myslíte... -Konkrétně.
Jo.
Jeli jste všichni spolu.
Jo. My...
A potom...
Všichni jsme jeli spolu...
Zapomeňte, co jsem řekla. Prostě...
Co si pamatujete? Kdo tam byl?
Všichni. Prostě kluci. Byli jsme tam všichni spolu.
Waltere, můžete mi povědět něco
o svém pobytu tam?
Jaké to tam bylo?
Víte...
Víte, na co jsem se tam soustředil nejvíc?
Na co?
Na to, až to skončí.
To si pamatuju nejvíc.
Ten pocit.
Vědomí, že se vrátím domů za svou mámou a tetou.
Vedle toho nic jiného neexistovalo.
Dobře.
Pro dnešek skončíme.
Udělal jsem něco špatně?
Nebo je to nějaký test?
Ne, není. Já jen...
Heidi, já ty lidi znám.
Shrier, Benji, Lesky, jsou to skvělí kluci.
Vím, o čem mluvíte.
Dobře.
A je mi dobře.
Vážně, poprvé za dlouhou dobu
se cítím skvěle.
U TLUSTÉHO MORGANA
Vím, co děláš.
Vážně?
Volal personál z vily.
Ptali se na dietní omezení.
Radši jim to řekni, zlato.
Coline, to je moc. Tos nemusel dělat.
Šestnáct let, zlato. To se musí oslavit.
Tak děkuju.
Jak to jde? Co říkala?
Ještě jsem s ní ani nemluvil.
Coline, nebuď citlivka.
Volala, protože něco chce. Zeptej se...
Zeptám se. Zlato, už musím končit.
Dobře. Miluju tě.
Tyhle Pioneery jsou skvělé gramofony.
-Ale musí se občas čistit. -Mami.
Chce to občas oprášit.
Tu jehlu.
Mami!
Heidi! Tohle je Thomas.
Vím, kdo to je.
Spravil mi gramofon. Věřila bys tomu?
Bylo to jehlou.
Co tady děláte? O co jde?
-Mám pár otázek... -Už jsem je zodpověděla.
Tyhle jsou konkrétnější.
Jen tak vejdete do mého domu a...
Je to můj dům, Heidi.
Je tu kvůli tvé bývalé práci.
Mami, dáš nám chvilku, prosím?
-Proč? -Vlastně mi nevadí, když tu bude.
Dobře. Vy, do kuchyně.
Mami, nech nás chvilku.
Dobře. Jen se uklidni.
Aspoň ho vyslechni.
Vypadá jako milý člověk.
Není.
Co to má být?
Když jsme spolu mluvili,
řekla jste, že si z Homecoming
na nic nepamatujete.
-Je to tak? -Ano.
-Včetně Waltera Cruze? -Ano.
Chci, abyste si něco poslechla.
Coline, tady Heidi.
Co je, Heidi? Mám teď...
Teď jsem měla sezení s Walterem Cruzem
a ten vykazuje vážnější vedlejší účinky, než jsme čekali.
Chci neurovyšetření...
-Zpomal, Heidi. Dobře... -Promiň.
-Vysvětli mi to. -Cruz je tu pět týdnů.
Vede si skvěle. Identifikovali jsme konkrétní incident,
jeho přítel zemřel,
minulý týden jsme o tom mluvili a tento týden je to pryč.
-Pryč? Jsi si jistá? -Ano.
To je skvělé!
Ne, Coline,
nezmizela jen ta traumatická reakce.
Všechno. Základní fakta...
Dokonce ztratil nesouvisející vzpomínky na několik měsíců předtím.
Dobře. Takže... Vyladíme léky.
-O nic nejde. -Je to vážný problém.
Pokud se to děje i dalším klientům,
musíme jednat, než...
Ne. Heidi, nech toho.
Podívej se na to ze širší perspektivy. O tohle nám šlo.
Ty to nechápeš.
Má přátele, lidi, na kterých mu záleží, a teď začínají...
Dobře. Jak vypadal?
Co?
Jeho povaha, chování. Jak se cítil?
Myslíš... Říkal, že se cítí skvěle.
No tak vidíš.
Ne. Coline, ty to nechápeš.
Ne. Rozumím tomu.
Jsou tu vedlejší věci,
na kterých musíme zapracovat.
Ale fakta jsou jaká?
Kluk jede na misi a má spoustu hrozných zážitků.
Pak se vrátí, léčí se a teď je mu lépe.
Takže moc nechápu, proč ta hysterie.
Hysterie?
A je to.
Je 10. dubna 2018, jsem Heidi Bergmanová.
Klient Homecoming Walter Cruz. První týden, první sezení.
To jste vy, že?
Já... Zní to tak.
Byla jste tam s Walterem. Ano? Znala jste ho?
Tenkrát asi ano.
-Já... -Byli jste si blízcí?
Ne, vždyť vám to říkám.
Tady.
-Jak to... -Moment, prosím.
-Co? -Nejela jste s přítelem na výlet.
Na výlet.
-Měla jsem přítele. -Ale na to jsem se neptal.
Vím, že na to jste se neptal.
No tak. Stažená okýnka, zapnuté rádio,
všude kolem borovice.
Coline, ahoj.
Ano, právě...
Co je?
Nic.
Něco jste zaslechla.
Ne, nezaslechla.
Slečno, mám tu šest týdnů sezení.
Hodiny nahrávek.
Byla jste tam každý den.
Kde jste je vzal?
-Vy víte kde. -Ne, nevím.
Od Glorie Morisseauové. Od Walterovy mámy.
Kde je vzala ona?
Poslala jste jí je.
Je to váš rukopis, ne?
Tedy jste Waltera znala.
A byli jste si blízcí.
Proč to nepřiznáte?
-Protože jsem ne... -Ale ano.
Joseph Shrier, co on?
Kdo je to?
Byl to další váš pacient.
Děsí ho teď jen vaše jméno.
Co se mu stalo?
-Já nevím. -Ale víte.
Ze zařízení jste odešla 15. května,
v den, kdy propustili Waltera.
-Co se ten den stalo? -Nevím.
Nevěřím vám. Nikdo nebude.
-Nevím, co chcete. -Chci vědět, co jste provedla.
-A já říkám... -Co jste těm mužům udělala?
-Nepamatuju si. -Nevěřím vám.
Bože! Nepamatuju si to. Je to pravda.
Heidi?
Musím k doktorovi. Odvezeš mě?
K doktorovi?
Promiňte, nejlepší by bylo pokračovat.
Čekáme už několik měsíců.
Je to specialista. Vážně musíme jet.
Promiňte, ale byla jste v práci. Jak jste ji...
-Chcete říct, že lžu? -Ne...
Do mého programu vám nic není, pane Carrasco,
Skončili jsme?
Ne, podle mě je důležité přijít tomu na kloub.
Sbalte si věci. Odcházíte.
Hysterie?
Tak mi to připadá.
-Tohle není terapie. -No tak, Heidi.
Vymazali jsme vzpomínky.
Myslíš, že si můžeme vybrat,
které vzpomínky to ovlivní?
-Jako při nákupu bot? -Ne, ale změnili jsme ho.
Pomohli jsme mu.
Poslyš, já ti rozumím.
Musíme upravit dávky. Rozhodně.
Ještě budou vnoučata nudit fascinujícími historkami z války.
Ale teď bys měla být pyšná, Heidi.
Celý tvůj přístup, tvůj osobní vztah...
Díky těm to určitě zabralo.
-Ne, tohle je jiné... -Až to představím ministerstvu,
zasypou nás celou hromadou prachů.
Budou ty kluky moct nasadit dřív, než jsme mysleli.
Nasadit?
Co? Jo.
Vrací se zpátky?
Ano. Teda...
Cos myslela, že děláme?
Že je připravujeme na civilní život.
Jistě. Možná někdy.
Ale teď jde o odolnost, o přidanou hodnotu.
Když prodloužíme jejich...
-Kdy se tohle... -Odjakživa.
Co by byl větší úspěch?
Ale Walter, on tohle nechce.
Jak to víš?
Řekl mi to a já to slíbila.
Tak jo, to jsi neměla, Heidi.
Ale víš co? Fajn. Prostě ho stáhneme.
Přerušíme léčbu.
Vidělas zprávu o Shrierovi?
-Ano. -Jo, jeho rodina ho nezvládla.
Dali ho do psychiatrické léčebny.
A tam ho museli připoutat.
Viděla jsem.
Tak jo. Přerušíme Cruzovu léčbu v půlce cyklu,
abychom zachránili jeho vzpomínky. Třeba se zlepší.
Ne, to nejde.
Heidi, poslouchej mě.
Podívej se, co jsme dokázali.
Zachránili jsme ty muže před životem plným bolesti, úzkosti a výčitek.
Osvobodili jsme je od toho.
Ale Walter měl plány. Myslel si, že...
Walter ti nepatří, Heidi.
Walter je voják.
Rozhodl se bojovat za to, v co věří,
za svou zemi.
A my mu to vrátili.
Nakonec nám za to poděkuje.
Do hajzlu.
-Musím... -Kam to jdeš?
Jestli jsi něco provedla,
jestli jsi v průšvihu, řekni mi to.
Nevím, co jsem provedla.
Nevím, co se děje. Ty jo?
-Ne, já... -Přesně tak.
Ty to nevíš, já to nevím, nikdo nic neví.
-Haló. -Heidi, ahoj. Tady Hunter.
Ahoj.
Všechno v pořádku?
Ani ne. Ne.
Co se děje?
Měls pravdu. Jdou po mně.
Kdo? Kdo po tobě jde?
Zapomeň na to. Promluvíme si pak?
Ne, Heidi, počkej. Co se stalo?
Já... To je jedno. Odjíždím.
Odjíždíš? Kam?
Mám adresu své bývalé práce. Musím někoho najít.
Heidi, jde o to, co si myslíš, žes udělala?
Ano.
Dobře. Pokud je to tak zlé,
ti lidé můžou být komplicové, nebo dokonce oběti.
Takže co... Konfrontuješ je?
Chci říct... Jak zareagují?
Už mě nebaví čekat. Už mě nebaví nic nevědět.
Dobře. Poslouchej mě.
Máš aspoň někoho, kdo může jet s tebou?
Nemusíš v tom být sama, Heidi.
Můžeš požádat o pomoc.
Jo. Ne... Já a Shrier jsme si to vymysleli.
Ne, Lesky si to vymyslel.
Vy si to nepamatujete?
Ne.
Ne, nepamatuju.
Znamená to něco?
Co kdybyste...
Povězte mi o tom dni, kdy Lesky zemřel.
-Dobře. Myslíte... -Konkrétně.
-Ahoj. -Ahoj.
-Tak kde je to místo? -V Tampě.
Co hledáme?
-Bývalého kolegu? -Ano. Jmenuje se Colin.
A teď je tam?
Nevím. Pracoval tam. Víc toho nevím.
Dobře.
Jsi si jistá, že nechceš jen zajít do kina?
Jo. Jsem si jistá.
Dobře.
Ty jsi tu šéf.
Titulky: Petra Kabeláčová
Kreativní dohled: Filip Zrak n zajít do kina?