USA:s veterandepartement vill ge god vård åt alla.
Vänligen vänta så återkommer vi om...
Hej, ms Morisseau, tack för att du väntade.
Jag tittar igenom Walters fil just nu.
Du sa att programmet kallades för Homecoming?
-Ja, Homecoming. -Okej, ja.
Jag har inte hört från min son på två veckor
och jag har försökt att kontakta honom men det finns inget...
Det är inte ett av veterandepartementet-program.
Vad menar du?
Det står här
att ett privat företag har hand om det, Geist Emergent Group.
Geist?
Ja, det är inte ett av våra program. Det är all information vi har.
Behöver du nåt mer?
Nej.
Hemkomst
Glory?
Är du redo?
Vi kommer att komma för sent.
Vad är detta?
Geist.
Vad är det med dem? Producerar de sånt?
Nej,
de producerar hushållsprodukter, till exempel schampo, propplösare,
tvättmedel.
Och?
Och de vill bara prata om hans känslor?
Nej.
Vem då? Vem pratar du om?
Walter, stället de skickade honom till.
Någonting är fel.
Jag vet att du är upprörd och att du saknar honom.
Det är inte det jag pratar om.
Varför vill ett företag som producerar schampo och propplösare...
Glory, du är min syster och jag älskar dig.
-Men när du håller på såhär... -Jag måste inte övertala dig.
-Var ska du? -Tampa.
Nu?
Jag är hans mor. Jag måste inte säga till när jag...
Han flydde till andra sidan jorden för att komma bort från dina påhitt.
-Evita. -Det är sant.
Han kommer hem om fyra veckor.
Vad har du att säga som inte går att ta över telefon?
Jag tänker inte säga nånting.
-Vad menar du? -Jag ska ta med honom hem.
AVSNITT SEX LEKSAKER
Välkommen till Din Tvättomat
Du, jag är skyldig dig.
Ursäkta?
Du var min servitris på fiskrestaurangen och du fick ingen dricks. Så...
-Det är okej. -Här, jag insisterar.
Då kan jag intala mig själv att jag har gjort en god gärning.
Okej då. Tack.
Har nån blivit rik än?
På det svarta guldet?
-Från burken? -Nej, inte än.
Den innehöll väl bara ett fåtal kort?
Vilka är de? Ser du nånsin vilka det är?
Nej.
Det är så lustigt.
Jösses.
-Va? -Förlåt.
Jag kom precis från Afghanistan, för 72 timmar sen.
Och jag har glömt hur man konverserar.
-Förlåt. -Är du med i armén?
Ja, jag var det.
Men inte nu längre, jag är mer av en entreprenör nu.
Välkommen hem.
Tack.
Jag heter Hunter. Trevligt att träffas.
Heidi.
Får jag ställa en fråga?
Gick jag för långt häromdagen?
-Vad menar du? -Med fågeln. Jag...
Nej, det... Ingen fara.
Det verkade som om du blev upprörd.
Nej, det blev jag inte.
Ja, det är Heidi.
Okej, kommer strax.
Kan du stanna här? Jag måste kolla en sak.
Ja.
Det var inte jag som bestämde reglerna, men du måste följa dem.
Du måste fylla i ett formulär.
Du verkar inte ha en aning om vad du gör.
Heidi! Vi har ett litet problem här.
Vad är problemet? Förklara för mig.
Det här är Walters mor.
Jaha, hej! Jag är Heidi Bergman.
Jag sa att vi inte tillåter icke-planerade besök,
men hon verkar tro att jag inte vet vad...
Är du chefen här? Arbetar du för Geist?
Det är väl de som styr det här stället?
Är allt okej?
Om det gäller en nödsituation kan vi...
Det är inte en nödsituation.
Han är min son, jag vill träffa honom.
Och ni säger att det inte är tillåtet? Varför?
Syftet med behandlingen är att underlätta Walters rehabilitering.
Han har varit jätteduktig, men besökare,
speciellt familjemedlemmar, kan vara...
Jag har kört ända från Georgia,
jag måste betygsätta 28 uppsatser och har ingenstans att vara.
-Ska jag ringa vakterna? -Nej, vi...
Alla besök måste godkännas i förväg.
Hon är här nu och tänker inte åka hem.
Det är okej.
Mrs Morisseau, följ med mig.
Det är okej.
Den här vägen.
Vad var det där?
Visst bor du i Valdosta?
Hur lång tid tog det att köra hit?
Det borde ha tagit tre timmar.
-Mycket trafik? -Nej.
Jag hade inte er adress.
Hur hittade du oss?
Walter sa att det var en kontorsbyggnad utanför Tampa,
nära ett träsk och ett ålderdomshem.
Det måste finnas många såna.
Bara åtta.
-Du... -Det här var nummer sex.
Mamma?
Mamma, vad gör du här?
Jag ville bara träffa dig.
Vi kan väl sätta oss ner och prata?
Jösses...
Heidi, förlåt...
Det var länge sen jag träffade mamma, så...
Kan du ge oss en minut?
Självklart.
För en månad sen, när var jag 16 mil utanför Kandahar
mitt ute i ingenstans, ringde hon
och sa att hon ville skilja sig.
Eller hur?
Hon sa att det var för jobbigt för henne.
För jobbigt för henne.
Det är ganska hårt.
Jag blev inte ens arg. Utan jag tänkte mer...
"Åt helvete med det här"?
Ja, exakt. Åt helvete med det här.
Jag hade varit borta från henne så länge
att jag inte ens mindes hur jag brukade prata med henne längre.
Eller hur man skulle bete sig.
Hon gjorde nog det jag var rädd för att göra.
Det känns som att en tyngd har lyfts från mina axlar.
Säkert att du inte arbetar som familjerådgivare på fritiden?
Bara på helgerna.
Klockan är nästan två. Jag är vrålhungrig.
Det ligger en kinarestaurang bredvid.
Är du hungrig?
Förlåt.
Det känns bra att prata om sånt här.
Det är inte ofta jag får göra det.
Förlåt.
Visst, jag kan äta.
Efter min senaste tjänstgöring,
kom jag hem och försökte återvända till vardagen.
Relationer, jobb... Men det...
Det gick bara inte. Du vet?
Så jag åkte tillbaka.
Det finns många ex-soldater som arbetar som entreprenörer där borta.
Vi vet hur saker fungerar där borta.
-Trivdes du? -Det var okej.
-Ganska ensamt. -Det kan jag förstå, ute på landsbygden.
Det är ett vackert land, det var inte därför.
Alltså...
Jag är omringad av myndighetspersoner.
Man måste tänka på vad man säger.
Man kan aldrig berätta sanningen för dem.
Varför inte?
För att de använder den emot dig.
De låtsas som att de bara gör sitt jobb,
men deras jobb är att hitta folk att skylla på.
Jag får det att låta som om...
Nej, jag vet vad du menar.
Gör du?
Ja.
Är du utsatt för det?
Va?
Försöker någon använda dig på det sättet?
Nej.
För att du sa precis...
Jag vet, jag sa det för att vara artig.
-Nu gör jag det igen. -Vadå?
Jag går in i förhörsläge.
Vad är det?
Inget, det är sånt jag gör i jobbet.
Jag får information ur folk.
Ibland råkar jag gå in i det läget utan att märka det. Förlåt.
Jag har ingen information att ge.
Först gnäller jag om min skilsmässa, sen förhör jag dig.
Jösses, och det är bara första dejten.
Va?
Det är nog dags för mig att beställa första drinken.
-Jag borde... -Vad?
Vad menar du? Det bringar otur.
Vad för nåt?
Att vika tvätt nykter.
Det var en sak min mor lärde mig.
-Jaså? -Faktiskt det enda. Titta på mig.
Tänker du berätta varför du är här?
Hon har inga foton, ingen familj, ingenting.
Du måste använda hjärnan, tänk dig för.
Tänka på vadå?
Vad vill Heidi Bergman?
Hon vill hjälpa oss. Det är hennes jobb.
Ska hon föreställa nån slags läkare?
Var tog hon examen?
Vad spelar det för roll?
Du är så godtrogen.
Men regeringen ger inte bort saker gratis.
Du är här av en anledning.
Ja, för att bli behandlad.
Behandling?
Det är inget fel på dig.
Nej, men jag måste vara här.
De vill att du tror att det är nåt fel på dig
och att du behöver dem.
Men du behöver inte en terapeut
som tvingar dig att prata om vad du såg och gjorde.
Ingen tvingar mig att göra nånting.
Det vet du inte.
Om du har begått ett misstag, om de har lurat dig...
Lurat mig?
Jag vet att hemska saker sker där borta.
Men tror du att generalerna och deras söner får ta skulden för det?
-Nej! -Var har du fått det där ifrån?
Inte den tonen.
Vad är då poängen med behandlingen?
Tar de hit oss för att behandla oss?
Är det deras onda plan?
Ja, de tar hit er och ni säger: "Jag är galen och våldsam."
Ni visar era svagheter och de utnyttjar dem.
Du höll på såhär när jag tog värvning också.
-Jag pratar inte om det. -Men det gör jag.
Du sa att du ville tjänstgöra...
Men nu gör du inte det längre, utan du blir utnyttjad.
Och du är bara rädd.
Jag är rädd.
Jag vill att du kommer hem.
Packar han?
Craig, fortsätt att arbeta.
-Vi borde ringa vakterna. -Nej, det behövs inte.
Han är inne på fjärde veckans dos.
Han får abstinensbesvär om han slutar med medicinen nu...
Jag vet.
-Förlåt, men jag måste informera Colin. -Nej.
Vad menar du? Heidi, vi...
Har du glömt vad det är vi...
Craig, jag har inte glömt nånting.
Håll tyst och fortsätt att leka med dina leksaker.
Hej.
Vad är det som pågår?
Jag måste följa med henne hem.
Hon har det tufft just nu, så...
Okej.
Jag är ledsen att jag ger mig av mitt i allting.
Jag kommer tillbaka så fort jag kan.
Om det känns rätt, så...
Det är klart att jag förstår.
Men vill du verkligen göra det?
Hon är min mor och hon är upprörd. Det blir lättare såhär.
Okej.
Men kan du svara på min fråga?
Om vad jag vill?
Ja.
Du pratar ofta om vad du är skyldig dina nära och kära.
Eller om hur du har svikit dem. Till exempel Shrier och Lesky.
Men vad vill du?
Att ha det i åtanke när jag tar beslut är dåligt.
Varför?
Om jag stannar, kan det vara för att jag vill må bättre.
Det är viktigt.
Men också för att jag vill vara med dig.
Tänker du nånsin på det?
Jag...
Det kan vara farligt för dig om du slutar med behandlingen nu.
-Farligt? -Jag... Inte...
Nej, inte farligt, utan riskfyllt...
Varför?
Du borde inte ge dig av om du inte känner dig helt redo.
Jaha.
Men kan du svara på min fråga?
Ja.
Vad?
Tänk på det där.
Vänligen lämna ett meddelande till...
Colin Belfast.
Hej, Colin, det är Heidi.
Vi hade ett oväntat besök här idag,
men jag tog hand om det och allt är okej.
-Heidi? -Walter, jag...
Mrs Morisseau.
Du fick väl som du ville?
Gloria, förlåt. Jag...
Det är viktigt för mig.
Det kanske känns bättre om jag förklarar vad vi vill åstadkomma.
Jag förstår att det kan vara svårt att tro att regeringen och militären
prioriterar din sons välmående.
Det gör de inte.
Jag förstår varför du tycker det.
Men jag vill bara hjälpa Walter.
-Försök att lita på mig. -Lita på dig?
Jag borde inte oroa mig för vad militären gör mot min son,
för att du, Heidi Bergman,
har goda avsikter?
Walter valde att stanna kvar. Han vill det själv.
Du borde respektera det.
Han vill det själv?
Vad han själv vill har inte spelat nån roll sen han tog värvning.
Han är klar med det. Det är annorlunda här.
Det är inte alls annorlunda.
Du kanske vet det själv, eller så intalar du dig själv
att du gör det för den goda sakens skull.
Du kanske bryr dig om Walters behandling,
eller så kanske du bara bryr dig om honom.
Det spelar ingen roll.
Om du tror att du kan skydda honom,
eller nån annan, på ett sånt här ställe,
då är du naiv.
KINESISKA RUMMET HÄMTMAT - ÖPPET SENT
Vi tog en drink efter fyra år
och han ringde mig dagen efter.
-Helt otroligt. -Tack.
Han sa... Oj, vad sa han nu igen?
Han sa:
"Vilket sammanträffande."
Och att han är i samma stad som jag
och undrar om han får bo hos mig.
-Nej. -Men bara i några dagar.
Nej, vad menar du? Vad gjorde du?
Jag sa:
"Anthony, tyvärr, men mamma har förbjudit övernattningar."
Vilket är sant.
Det var inte så snällt.
-Anthony förtjänade det. -Ja.
Är allt okej?
Ja, det är min fru.
Ursäkta, min exfru.
Hon vill att vi skriver på skilsmässoansökan.
Varje gång vi pratar hittar jag på en ny ursäkt.
Hon tror att jag fortfarande är i Afghanistan.
Tröttnar du nånsin på det?
Vad?
Att ljuga sådär.
Nej, alltså...
Oroa dig inte, jag ljuger också.
Du?
Vad ljuger du om?
Jag går till jobbet
varje dag och låtsas vara...
...en glad servitris. Jag jobbar och ser glad ut.
Sen går jag hem och gör det igen,
jag låtsas vara...
...en bra dotter.
Och ibland övertygar jag mig själv
att det är mitt riktiga jag.
Jag vet vad du menar.
Men sen...
Jag kan sitta i bilen
eller vakna upp från en dröm, och...
Det känns som att jag har dykt upp från ingenstans.
Hela mitt liv verkar påhittat,
likaså allt jag säger, och varje sekund...
Jag vet inte, men om...
Om det är en...
Om det är en lögn, var är den andra?
Den riktiga...
Vad för nåt?
Riktiga jag.
Den...
Den som jag gömmer för mig själv.
Men sen undrar jag varför det ens spelar nån roll.
Om vi ljuger eller inte?
Lögner eller sanning, verklighet eller påhitt, eller bara...
Jag vill ta allt det där
och bunta ihop det på samma ställe och säga:
Åt helvete med det här.
Ja, exakt. Åt helvete med det här.
-Det var inte det du menade, va? -Nej.
Okej.
Hej, det här är försvarsdepartementets kundtjänst för klagomål.
Vänligen lämna ditt meddelande efter tonen.
Hej, jag har ett klagomål.
Jag heter...
Jag var precis i Homecoming-byggnaden.
Jag arbetar faktiskt där.
Jag är en ur personalen.
Och jag vill rapportera en sak.
En av soldaterna, Walter Cruz,
han vill åka hem, men de tillåter det inte.
Det bryter mot...
De håller honom fången där.
Han måste bli hemskickad omedelbart.
Annars vet jag inte vad som kommer att hända.
MOTTAGET: 29 april 2018
TID: 13.22 KLAGANDE: Anonym
KLAGOMÅL NR: H-316529812/CS AVSKRIFT:
Hej, jag har ett klagomål. Jag heter...
Hej.
Jag har tröttnat på det.
På vadå?
Att ljuga.
Okej.
Jag tror att jag gjorde nånting.
Nåt som var fel. Och...
Jag vet inte vad det är.
Okej.
Vi klurar ut det. et är.