Підпишіться на нашу розсилку вже сьогодні
та отримайте сертифікат на $300.
ПОВЕРНЕННЯ
...щоб взяти участь у розіграші.
Ви також можете купувати в нас онлайн цілодобово.
Більше вибору та розмірів, ніж будь-коли.
І безкоштовна доставка при покупці від $100.
Я не можу жити без цього засобу.
Що таке плампер?
Він більш рідкий, ніж зволожувальний крем,
але це прискорювач колагену.
Який ваш щоденний догляд?
Мій щоденний догляд?
Доброго ранку.
- Гайді. - Вітаю.
Тут трохи забруднилося.
Так, чекаємо 90 секунд.
Привіт.
П'ЯТА СЕРІЯ ДОПОМОГА
Джозефе.
Гарна робота, Джо.
Молодець.
Цей пан хоче запитати тебе дещо.
Ти не проти?
Гаразд. Я буду там.
Пане Шраєр, я Томас Карраско.
Я з Міністерства оборони, управління...
Я розслідую скаргу щодо Волтера Круза.
Згідно з нашими даними, і ви, і пан Круз
зголосилися на лікування, це було в центрі «Повернення»
після вашого прибуття.
Це було...
Пане Шраєр.
Ви розумієте мої запитання?
Так.
Ви з Волтером були в «Поверненні»?
- Я намагаюся встановити... - Так.
Перепрошую?
Ми з Волтером...
Я залишив його там.
Так, вас виписали до нього.
Ви були свідком якоїсь взаємодії
між Волтером та Гайді Бергман?
Можете піти?
Якщо ви хвилюєтеся...
Будь-яка ваша заява є суворо конфіденційною, пане Шраєр.
Я просто намагаюся встановити, чи заподіяв Волтер щось пані Бергман.
Ви просто хочете допомогти.
Саме так.
Він їй повірив.
Гайді Бергман?
Можна?
Ні, все гаразд.
Будь ласка.
Буває, що пакети злипаються.
Я попереджав його щодо неї.
Я розказав йому про дерева.
Але Волтер не прислухався.
Про що ви попереджали?
Вони ховалися там.
А я не міг... Не зміг пояснити як слід.
Вона все одно все знала.
Що вона знала? Хто ховався?
Вибачте.
Нічого, все гаразд.
Ось. Візьміть оце.
Ви згадаєте.
Що знала Гайді Бергман, пане Шраєр?
Пане Шраєр, що вона знала?
Гей, тут усе гаразд, Джо?
Хто-небудь?
Ну ж бо, хлопці. Потренуймося.
Послухайте, повернення додому...
Ви побачите старих друзів. Вони можуть
не зрозуміти все, що ви пережили.
Розумієте? Вони можуть сказати щось неприємне.
Ми просто розіграємо цю ситуацію.
От і все, рольова гра.
Є охочі?
Хлопці, лише випийте зі старим другом,
більше нічого. Це все.
Енгелю, ти на першому тижні, може, спробуєш?
Подивимося, що з цього вийде.
Я не можу це уявити.
Що саме?
Що ми друзі.
Знаєш, мені теж незручно, тож...
Буде краще, якщо знімеш кепку.
Волтер хоче.
Невже?
Еге. Хочеш.
Гаразд.
Певно, так.
Просто сядь.
Ти ж не проти, Крейгу?
- Я збирався... - Супер.
От і чудово!
Вітаю з поверненням, чуваче!
Я рада тебе бачити.
- Навзаєм, подруго. - Це ж треба...
Поки тебе не було, я познайомилася з класними людьми.
Я радий це чути.
А одного хлопця
я б назвала найкращим другом.
Я ненадовго, бо ми зібрались на місцевий спортивний матч.
- Це чудово. - Так.
- Хочеш із нами? - Авжеж.
Овва, ми ж не купили тобі квиток. Тобто...
Я не знала, чи ти досі цим цікавишся.
Розважальними заходами?
Ні, останнім часом я сиджу вдома і полірую свої пістолети.
Дотепно.
Гайді...
А що ти робитимеш по поверненню?
Я не знаю. Думав відпочити кілька тижнів.
А коли це тобі набридне?
Я планую поїхати на захід.
Що ж, це хороша ідея. Почати заново.
- Так і є. - Що ти там робитимеш?
Я не знаю. Відкрию кондитерську. Може, навчатиму йоги.
- Умієш пекти? - Ні.
Займаєшся йогою?
Та хіба це складно?
То ти переїдеш на захід, новий у місті,
друзів та роботи немає... Чим займатимешся цілий день?
Я не знаю, стара подруго.
А як щодо тебе? Чим займаєшся, щоб не нудьгувати?
Я працюю з ветеранами. Допомагаю їм.
Невже ти їм допомагаєш?
Хоча б таким, що співпрацюють.
- Тобі подобається? - Власне, так.
Я довго добиралася сюди.
Чим ти займалася раніше?
Раніше? Дай подумаю.
Я працювала в приймальні.
Мене підвищили до відділу кадрів. Звільнили.
Тож я переїхала додому до мами.
Деякий час продавала нерухомість. Познайомилася з одруженим.
Я вирішила, що якщо залишу все позаду і переїду за два штати,
усе вийде у нас із ним.
Не вийшло.
Я повернулася додому.
Офіс-менеджер — звільнилася. Завідуюча складом — звільнилася.
Офіціантка «Еплбі» — звільнили.
І тоді я зрозуміла, що хочу отримати магістра із соціальної роботи.
Чотири роки вечірньої школи — і в мене вийшло.
Я була у ветеранському центрі в Окалі три роки, а тепер я тут.
Робота твоєї мрії?
Авжеж.
Вважаєш, мені варто спробувати знайти роботу своєї мрії?
Ні.
А що тоді?
Я просто чекала, поки засохне клей.
Що?
Чудово, Гайді. Дуже смішно.
Це сталося раптово.
Сестра моєї мами, тітка Бетті.
Коротше, похорон на вихідних, тож я повернуся в офіс у понеділок.
...сильна снігова буря прямо на Мілуокі.
Мілуокі.
Взагалі-то, тут сніг іде. Мені дійсно треба йти... Гаразд.
Так, вже час. Побачимося... Побачимося в понеділок. Дякую.
Співчуваю щодо тітки. моя бабця померла минулого місяця.
Шкода це чути.
Моя бабця часто помирає.
Я займаюся спортивними танцями.
Мені дійсно час іти.
Іноді ми всі запізнюємося.
Зазвичай тоді помирає моя бабця.
Можна мені мої ключі?
Удачі з бурею.
Ласкаво просимо до Тампи, наступного найкращого міста Америки
Це не спрацює. Я кажу...
- Зачини двері. - Це моя кімната.
- Який у цьому сенс? - Буде прикольно. Запевняю.
- Буде прикольніше, якщо... - Це не спрацює.
- Ти не наблизишся. - Саме це я й кажу.
- Використаємо простирадло. - Дістанемо колесо до велосипеда.
Виймемо з нього камеру і зробимо здоровенну рогатку...
Де ми візьмемо колесо?
Що ви обговорюєте?
- Волтер тут хоче... - Чекай, Енгеле, ти звідки?
- Кентуккі? - Нічого собі! Я з Алабами.
Знаєш що-небудь про пастки?
Яка дичина?
ПІДСОБНЕ ПРИМІЩЕННЯ
Тримай рівно.
Можеш закріпити? Отак.
Що ти робиш? Ріж отут.
Це були полуниці.
Так.
Пригадую, називалося «Полуничний ранок». Так?
Пластівці із сушеною полуницею, які заливають молоком.
Ти говориш про «Чорничний ранок».
- Це ти так думаєш. - Ні. Кажу тобі,
-Я це постійно їв. - Не треба...
Я знаю, про що говорю, второпав?
- Звідки? - Мій тато працював у Post.
Чесно?
Нічого собі.
На мене там чекає робота.
Після того, як заберешся звідси?
Я не знаю. Може, поїду сьогодні.
Куди, в Алабаму?
Авжеж. Сяду на автобус, до світанку буду на місці.
А як ти дістанешся автобуса?
- Пішки. - Пішки?
Поглянь навкруги.
Я не боюся грязюки.
Болота простягаються далеко. Повір, я бачив.
Я просто хочу додому.
Я це вже проходив.
Я зміг повернутися.
Чому б не поїхати додому?
Ми тут саме через це.
Нам допомагають.
Вони не знають, що з нами робити.
Ми вже з дефектом.
Вони вирішили, нехай поїдуть сюди,
пороблять якісь вправи...
Їм байдуже на нас.
Знаєш, скільки ми коштуємо?
Ти про що?
Скільки грошей на нас виділив уряд.
Скільки?
Приблизно 100 тисяч на кожного.
- Це правда? - Так.
- Їх не захочуть повернути? - Я не дам.
Я кажу, в тебе буде робота, розумієш?
Придбаєш будинок.
- І що... - Станеш цивільним платником податків.
Та якщо вони можуть нас вилікувати, чому б їм просто не...
Ти маєш серйозно подумати...
Гайді, якщо ти дзвониш погрожувати мені, бо чогось хочеш,
я маю попередити тебе. Я не буду чекати...
Гайді, йдеться про твоє майбутнє.
Тому я тут.
У ТОВСТОГО МОРГАНА
- Ейбе, мені потрібні бургери. - Зараз будуть.
- Діти не можуть чекати! - Чекай.
Я повернуся за пів хвилини.
Сідайте де завгодно.
Привіт.
Дякую за терпіння. Сьогодні людно.
Що бажаєте замовити?
Страва дня — копчена кефаль із хлібом або капустяним салатом.
- Ще є суп із морепродуктів... - Пані, прошу, не продовжуйте.
Я буду суп.
Щось іще?
- Ні. - Щось будете пити?
- Ні. - Гаразд?
Каву?
Вам сподобалося?
Так. Дуже смачно.
З вас $18,50.
Так, зараз.
Знаєте, що? У мене з картою проблеми.
У мене є тільки 20.
На жаль, чайових мало.
Не хвилюйтеся.
Зазвичай в мене більше готівки.
Покладіть візитівку в банку, може, вам пощастить.
...ЧИ Є ЧОРНЕ ЗОЛОТО ПІД ВАШИМ БУДИНКОМ?
Киньте візитну картку щоб дізнатися більше!
ТОМАС КАРРАСКО
Ні, «Карраско». «Ко». К-О.
Він працює на Генерального інспектора МО.
Знайди на нього що зможеш.
ГЕЙСТ
Добре.
Як ти пропустила його в офіс?
- Я намагалася... - Він дав їй мій номер.
Він використовує її.
Слухай, я буду тут ще пару днів.
- Розберуся. - Гаразд.
У Мілуокі?
Я пішов за нею, вона принесла губну гармошку в кімнату Круза.
І вони були там досить довго. Удвох, тільки вдвох.
Що ти робиш?
Коротше, ви маєте знати.
- Це Крейг із центру. - Ти знущаєшся, Гайді?
Навіщо ці камені?
Людям подобається.
Коліне, вимкни телефон.
Світ не зупиниться через те, що Рон
вирішив розслабитися посеред тижня.
Це так погано...
Привіт!
Дякую.
- Це приголомшливо. - Чудово.
Справді. Приємно бачити вас.
Це місце неймовірне.
Чудово, що все так просто.
Ми пробували жити у великому будинку. Газон, басейн.
- Але це не для нас. - Так, я знаю, про що ти.
Кейт, у нашому саду є шавлія?
Так, шефе. Нам краще прогулятися.
Я дуже хочу подивитися сад.
Сюди.
Як справи з проєктом «Повернення»?
Ви на Дзеркальному Ставі, так?
Так. Добре, власне, ми...
Ми зайняли один комплекс, поки Гейст не збудує...
- Оздоровчий центр. - Точно.
Тоді ми будемо у відповідному приміщенні.
Викручуєтеся.
Ми вдячні, що ви запросили нас, Роне.
Зараз стільки роботи,
що не було шансу...
Але тобі це подобається.
Можеш на день відволіктися.
Якщо чесно, я не добре почуваюся, Роне.
Ні?
Ні, я чудово себе почуваю.
Це мені в тобі й подобається.
Ти старомодний. Гуморист.
Якщо зробиш усе добре,
я переведу тебе в «Секвою».
Може, заведемо тебе на ферму.
До пана Гейста.
Він жартівник.
Усе готово, друже.
Дякую, Роне.
Не дякуй мені, зроби роботу.
Я відійду на хвилинку.
Подзвоню няньці.
Іди.
Привіт, Коліне, як справи?
Гайді, дякую, що взяла слухавку.
Без проблем. Пробач, може я пропустила твій дзвінок?
Гайді, чим ми займаємося?
- У «Поверненні»? - Так.
У «Поверненні». Яка наша місія?
Ну, ми лікуємо ПТСР, як рак,
те, що треба викорінити, а не контролювати.
І що?
І для цього...
Ми використовуємо медикаментозне лікування,
щоб нейтралізувати шкідливі реакції, травматичні спогади.
Добре. Ти з цим згодна?
Так, звичайно.
Коліне, ми отримали якийсь негативний відгук чи що?
Нам треба негативний відгук, Гайді,
щоб не забувати про ціль і те, що стоїть на кону?
Ні. Я лише хочу зрозуміти,
чи маєш ти на увазі щось конкретне?
Так. Звісно.
Йдеться про жарт зі стільцем?
Стільцем? Ні, Гайді, йдеться про твоє
маленьке побачення з Волтером Крузом.
Наодинці, в його кімнаті.
Звідки тобі про це відомо?
Я все знаю, Гайді. Це мій центр.
- Що ти робиш, Гайді? - Коліне, це приватна розмова.
Якщо б це був хтось інший...
- Ні я... - Я знаю, що ви робили.
Що ви замислили.
Розумію, поза контекстом це може здатися недоречним.
Це недоречно. Про це не може бути й мови.
Я не про це, Гайді!
Я кажу про те, що ти зробила.
Що я зробила?
Що ти йому віддала.
Губну гармошку?
Так, Гайді, гармошку.
Я не розумію.
Ти не думала, який ефект
цей предмет може створити?
Те, що пов'язане з емоціями, які ми намагаємося видалити?
Гайді, як викликаються спогади?
Як це працює?
- Це поєднання... - Так. Поєднання відповідних стимулів.
- Звуки, запахи, дотики. - Я знаю.
Ти знаєш!
І все ж ти віддала йому цей довбаний предмет?
Не подумавши про таке поєднання?
Що це може спровокувати?
Ти не розумієш можливі наслідки цього?
- Розумію, але... - Чудово.
Тоді я хочу знати, чи зробила ти це навмисно?
Чи свідомо ти хотіла зруйнувати те, над чим ми тут працюємо?
Або ти просто наївна та недалека.
Ні, я просто подумала...
Зачекай, то це було навмисне?
Ні, я...
Я думаю, що з Волтером ми зможемо досягти певних...
Зачекай.
Ти хочеш, щоб ми продовжили наші експериментальні випробування,
наші чисті бази даних, Гайді? І що з ними робити?
Обмазати їх лайном?
- Я знаю... Ні. - Це все, Гайді?
- Усе зруйнувати. - Ні.
Так. Саме так.
Якби я намагався просто скомпрометувати наші результати,
повністю знищити їх, я б зробив те саме.
Я злякалася, що ми втратимо Круза, тож вирішила...
То це не був випадковий емоційний спалах?
Ти робила свою роботу, намагалася допомогти.
Так.
Послухай мене, Гайді.
Досить допомоги.
Роби те, що я кажу тобі.
Аналізуй спогади, спостерігай за ефектами, записуй дані. Зрозуміло?
Так.
Якщо подібне повториться,
повір, я дізнаюся про це і вижену тебе.
І що буде потім з твоїм молодим другом?
Тож, відкинь свої емоції в сторону і роби свою довбану роботу, зрозуміло?
- Гайді. - Так. Зрозуміло.
Творчий керівник Руслан Поліщук у і роби свою довбану роботу, зрозуміло?