Zaregistrujte se k odběru našich e-mailů
a budete zařazeni do soutěže o poukaz na 300 dolarů.
...zařazeni do soutěže.
Můžete také nakupovat nonstop přes internet.
Větší výběr produktů a velikostí než kdy předtím.
A doprava zdarma za nákup nad 100 dolarů.
Bez tohohle bych nemohla žít.
Co je to plumper?
Je tekutější než hydratační balzám,
ale skvěle posiluje kolagen.
Jaký je váš režim krásy?
Můj režim?
Dobré ráno.
-Dobré ráno. -Dobré.
Tady něco máš.
Tak jo, počkejte 90 sekund.
Ano.
EPIZODA PÁTÁ POMÁHÁNÍ
Josephe.
Vypadá to tu dobře, Joe.
Dobrá práce.
Tenhle pán ti chce položit pár otázek.
Nevadí?
Dobře. Budu hned támhle.
Pane Shriere, jsem Thomas Carrasco.
Jsem z ministerstva obrany, z Úřadu...
Prověřuju stížnost ohledně Waltera Cruze.
Podle našich záznamů jste se vy a pan Cruz
dobrovolně přihlásili k léčbě v podpůrném centru Homecoming,
po návratu z mise.
To bylo...
Pane Shriere?
Rozumíte těm otázkám?
Ano.
Je to pravda? Byl jste v Homecoming s Walterem?
-Snažím se zjistit... -Jo.
Co prosím?
Já a Walter...
Nechal jsem ho tam.
Ano, propustili vás dřív než jeho.
Byl jste někdy svědkem interakce
mezi Walterem a Heidi Bergmanovou?
Můžete už jít?
Pokud máte obavy o...
Cokoli mi řeknete, zůstane přísně důvěrné.
Jen se snažím zjistit, jestli Walter slečně Bergmanové ublížil.
Jen chcete pomoct.
Přesně tak.
On jí věřil.
Heidi Bergmanové?
Smím?
Ne. To nic.
Prosím.
S těmihle pytli bývá potíž.
Varoval jsem ho před ní.
Řekl jsem mu o těch stromech.
Ale Walter nikdy...
Před čím jste ho varoval?
Skrývali se tam.
A já... Nedokázal jsem to pořádně vysvětlit.
Stejně všechno věděla.
Co věděla? Kdo se skrýval?
Promiňte.
To nic, nic se neděje.
Tady. Vezměte si to.
Zapamatujte si to.
Co Heidi Bergmanová věděla?
Pane Shriere, jen... Co věděla?
Všechno v pořádku, Joe?
Nikdo?
No tak. Musíme trénovat.
Až půjdete domů...
Potkáte staré přátele. Možná nebudou chápat,
čím vším jste si prošli.
Možná dokonce řeknou něco nepříjemného.
Zahrajeme si to.
Jen si to zkusíme.
Nikdo?
Je to jen sklenička se starým kamarádem,
nic víc.
Engele, jste tu první týden. Zkuste to.
Uvidíme, jak vám to půjde.
Nedokážu si to představit.
Co přesně?
Nás dva. Jako přátele.
Pro mě je to taky divné...
Možná kdybyste si sundal tu čapku.
Walter se hlásí.
Vážně?
Jo. Vy.
Dobře.
Tak asi jo.
Posaďte se.
Nevadí ti to, že ne, Craigu?
-Doufal jsem... -Bezva.
Tak jo, skvělé!
Vítej doma, kamaráde!
Ráda tě vidím.
-Já tebe taky. -Jo! Páni...
Když jsi byl pryč, potkala jsem spoustu skvělých lidí.
To rád slyším.
Jo, jeden kluk...
Je to můj nejlepší kamarád.
Dlouho se nezdržím, protože máme lístky na místní sportovní akci.
-To zní skvěle. -Jo.
-Chceš jít taky? -Jasně.
Sakra, nekoupili jsme ti lístek. Teda...
Já nevěděla, jestli tě to ještě baví.
Co? Chodit se bavit?
Ne, v poslední době jenom sedím doma a leštím zbraně.
Jo, kámo.
Heidi...
Co budeš dělat teď, když jsi zpátky?
Nevím. Možná si pár týdnů odpočinu.
A až tě to začne nudit?
Pojedu na západ.
To zní jako dobrý nápad. Nový začátek.
-Přesně tak. -Co tam budeš dělat?
Nevím. Otevřu si cukrárnu? Možná budu učit jógu.
-Umíš péct? -Ne.
Umíš cvičit jógu?
To nemůže být těžký, ne?
Odstěhuješ se na západ, budeš ve městě novej,
bez přátel, bez práce... Co budeš celý den dělat?
Nevím, kámoško.
A co ty? Co děláš ty?
Já? Pracuju s veterány. Pomáhám jim.
Vážně? Pomáháš jim?
Aspoň těm, co spolupracují.
-Baví tě to? -Vlastně jo.
Trvalo mi, než jsem se vypracovala.
A cos dělala předtím?
Předtím? Tak jo.
Dělala jsem recepční.
Povýšili mě na personální. Pak mě propustili.
Tak jsem se nastěhovala k mámě.
Chvíli jsem prodávala nemovitosti. Potkala jsem chlapa, co byl ženatý.
A myslela jsem, že když všeho nechám a odstěhuju se o dva státy dál,
určitě to s ním klapne.
Neklaplo to.
Přestěhovala jsem se zpátky domů.
Vedoucí kanceláře, výpověď. Skladnice, výpověď.
Hosteska v Applebee's, vyhazov.
A pak mi došlo, že chci studovat sociální péči.
Čtyři roky večerní školy a bylo to.
Tři roky jsem pracovala v Ocale a teď jsem tady.
Práce tvých snů?
Jistě.
A podle tebe bych si měl najít práci svých snů.
Ne.
Co teda?
Jen jsem čekala, než zaschne lepidlo.
Cože?
Skvělý, Heidi. Vážně skvělý.
Bylo to náhlé.
Sestra mé matky, teta Betty.
Pohřeb je o víkendu, takže v kanceláři budu v pondělí.
...silná sněhová bouře se žene na Milwaukee.
Milwaukee.
Sněží tu, tak bych měl... Dobře.
Jo, to bych měl. Uvidíme se... Bezva, tak v pondělí. Díky, ahoj.
Vaší tety je mi líto. Mně minulý měsíc umřela babička.
To mě mrzí.
Moje babička umírá často.
Závodně tančím.
Já... Už musím jít.
A občas chodíme vážně pozdě.
A to právě babička umírá.
Dáte mi klíčky, prosím?
Hodně štěstí v té bouři.
VÍTEJTE V TAMPĚ, DRUHÉM NEJLEPŠÍM MĚSTĚ V AMERICE
To nepůjde. Říkám...
-Můžeš zavřít dveře? -Je to můj pokoj.
-Jaký to má vůbec smysl? -Bude sranda. Přísahám.
-Vtipnější by bylo... -Hele, nevyjde to.
-Nepřiblížíš se. -Vždyť to říkám.
-Použijeme deku... -Seženeme gumu z kola.
Sundáme duši a vyrobíme obří prak...
Kde seženeme gumu z kola?
O čem to mluvíte?
-Walter chce... -Hele, Engele, odkud jsi?
-Z Kentucky? -Zopakuj to! Jsem z Alabamy.
Víš něco o chytání do pastí?
Jíst se musí.
ÚKLIDOVÁ MÍSTNOST
Drž to v klidu.
Jak to zavřeš? Takhle?
Co to děláš? Ufikni to tady. Tady.
A byly to ty jahody.
Jo, to byly.
Říkali tomu Jahodové ráno, že jo?
Měli tam mražený jahody, cereálie, jen jsi to zalil mlékem.
Teď mluvíš o Borůvkovým ránu.
-To máš na mysli. -Ne. Říkám ti,
-jedl jsem je pořád. -Kámo...
Přece vím, o čem mluvím.
-Jak to? -Můj táta pracoval ve výrobě.
Fakt?
Kruci.
Mají tam pro mě práci.
Jo? Až odsud odejdeš?
Nevím. Možná odjedu dnes večer.
Kam? Do Alabamy?
Jasně. Nastoupím do autobusu a na snídani jsem tam.
Jo, a jak se dostaneš k autobusu?
-Půjdu pěšky. -Pěšky?
Jen se podívej, kde jsme.
Trocha bláta mi neublíží.
Je to dálka. Věř mi, vím to.
Jen chci domů.
Mám toho hodně za sebou.
Dostal jsem se sem.
Proč prostě nemůžeme jít domů?
Proto jsme asi tady.
Snaží se nám pomoct.
Nevědí, co s námi.
Jsme poškozený.
A tak si říkaj, nevím, pošlou nás sem,
sehrají s námi vtipný scénky a...
Na nás jim nezáleží.
Víš, jakou máme hodnotu?
Jak to myslíš?
Kolik do nás investovali. Vláda.
Kolik?
Asi sto táců, do každého z nás.
-Fakt? -Jo.
-A chtěj to zpátky. -Ode mě neuvidí ani floka.
Ne, říkám, že si seženeš práci.
Koupíš si dům.
-Takže... -Budeš daně platící občan.
Fajn, ale jestli nám chtějí pomoct, proč nás prostě...
Měla by sis pečlivě promyslet...
Heidi, pokud jsi mi chtěla vyhrožovat, protože něco chceš,
musím tě varovat. Nebudu nečinně sedět a...
Heidi, jde tu o tvou budoucnost.
Proto tu jsem.
U TLUSTÉHO MORGANA
-Abe, potřebuju ty burgery. -Hned to bude, vydrž.
-Ty děti se zblázní! -Řekl jsem vydrž.
Vrátím se za 30 sekund.
Posaďte se, kam chcete.
Zdravím.
Díky za trpělivost. Je tu trochu blázinec.
Máte vybráno?
Dnešní specialitou je uzená parmice s kukuřičným chlebem nebo salátem.
-Taky máme polévku... -Slečno, přeruším vás.
Nalákala jste mě na tu polévku.
Dobře, ještě něco?
-Ne. -Něco k pití?
-Ne. -Dobře.
Kávu?
Všechno v pořádku?
Ano, díky.
Osmnáct dolarů, 50 centů.
Jo, jistě.
Víte co? Nějak mi teď nefunguje karta.
Mám... Mám jen dvacku.
Dýško nic moc. Omlouvám se.
Tím se netrapte.
Většinou u sebe mívám víc hotovosti.
Hoďte sem vizitku, třeba budete mít štěstí.
...MÁTE POD DOMEM ČERNÉ ZLATO?
PRO VÍCE INFORMACÍ ZANECHTE VIZITKU!
Ne, „Carrasko“. Psáno „CO.“
Je z Úřadu generálního inspektora.
Zjisti mi o něm všechno.
Dobře, jistě.
Nechalas mi ho nakráčet do kanceláře?
-Já se snažila... -Dal jí mý číslo.
Využívá ji.
Zůstanu tady ještě pár dní.
-Vyřídím pár věcí. -Dobře.
V Milwaukee?
Sledoval jsem ji a nesla tu harmoniku do Cruzova pokoje.
Byli tam celkem dlouho. Sami, jen oni dva.
Co to děláš?
Jen jsem ti to chtěl říct.
-Tady Craig ze zařízení. -Děláš si prdel, Heidi?
Co je to sakra za šutry?
Lidem se líbí.
Vypni ten mobil.
Svět se nezastaví jen proto, že zatracenej Ron se rozhodne
pozvat nás uprostřed pracovního týdne na návštěvu.
Je to hrozný...
Ahoj!
Skvělé, děkuju.
-To je úžasný. -Nádhera.
Vážně. Ahoj! Rád vás vidím.
Ten dům je úžasný.
Líbí se mi, jak je to minimalistické.
Velký dům už jsme měli. Se zahradou a bazénem.
-Nic pro nás. -Vím, co myslíš.
Kate, máme na zahradě šalvěj?
Ano, šéfe. Asi bychom teď měly jít.
Stejně bych si ráda prohlédla zahradu.
Tudy.
Tak jak to jde s tím Homecomingem?
Jste u Zrcadlovýho rybníku?
Jo. Fajn...
Jsme v tom komplexu jen dočasně, než Geist postaví to...
-Wellness centrum. -Ano.
Pak už bychom měli být v odpovídajících prostorách.
Vystačíte si.
Vážíme si toho pozvání, Rone.
Jsem tak zavalený prací,
že jsem neměl šanci...
Zjevně máš dobrý pocit.
Když si můžeš dát den volna.
Abych řekl pravdu, nemám z toho dobrý pocit.
Ne?
Ne, mám z toho skvělý pocit.
To se mi na tobě líbí.
Seš pracant. Seš zabiják.
Když to dotáhneš do konce,
mohl bys postoupit výš.
Pak by ses mohl dostat na farmu.
Seznámit se s panem Geistem.
Je k popukání.
Víš, je to na tobě, příteli.
Děkuju, Rone.
Neděkuj mi, jen se o to postarej.
Půjdu na chvíli ven.
Zavolat chůvě.
Jen běž.
Ahoj, Coline, co se děje?
Heidi. Jsem rád, žes to zvedla.
Jistě. Promiň, zmeškala jsem nějaký tvůj hovor?
Heidi, co to děláme?
-V Homecoming? -Ano, Heidi.
V Homecoming. Co je naším posláním?
Léčíme PTSD jako rakovinu,
něco, co je třeba nejen zvládnout, ale i vymýtit.
A?
A za tímto...
Za tímto účelem používáme léky
k odstranění škodlivých reakcí na traumatické vzpomínky.
Dobře. A ty s tím souhlasíš?
Ano, samozřejmě.
Dostali jsme snad nějakou negativní zpětnou vazbu?
Potřebujeme negativní zpětnou vazbu,
abychom nezapomněli, co je naším cílem a co tu riskujeme?
Ne, jistěže ne. Jen mě zajímalo,
jestli tím narážíš na něco konkrétního.
Jo, narážím.
Souvisí to s tou židlí ze včerejška?
S židlí? Ne, Heidi,
mluvím o tvém dostaveníčku s Walterem Cruzem.
V jeho pokoji.
Jak o tom víš?
Vím o spoustě věcí. Je to moje zařízení.
-Cos to sakra dělala? -Byl to soukromý rozhovor.
Protože být to někdo jiný...
-Ne, šlo o to... -Vím, o co ti šlo.
Cos měla za lubem.
Vím, že to takhle vytržené z kontextu možná působí nevhodně.
Je to naprosto nevhodné. O tom není pochyb.
O tom tu ale nemluvím, Heidi!
Mluvím o tom, cos udělala.
Co jsem udělala?
Cos mu dala.
Tu harmoniku?
Ano, Heidi, tu harmoniku.
Nerozumím.
Nenapadlo tě,
co takový předmět může vyvolat?
Něco přímo spojené s emocemi, které se snažíme vymazat?
Co víme o vyvolávání záblesků vzpomínek?
Jak to funguje?
-Je to souběh... -Ano. Souběh relevantních podnětů.
-Jako zvuky, pachy, dotek. -Já vím.
Víš to!
A přesto jsi mu dala ten zatracenej krám?
Aniž bys tušila, s čím by se to mohlo zkombinovat.
Co by to mohlo spustit.
Copak nechápeš, jaké tím vzniklo obrovské riziko?
-Chápu, ale... -Bezva.
Chci teda vědět, jestli jsi to udělala schválně.
Jestli ses úmyslně pokusila podkopat naše úsilí.
Nebo jsi jen tak naivní a hloupá.
Ne, jen jsem myslela...
Takže přiznáváš, že to bylo úmyslný?
Ne, já...
Myslím, že u Waltera bychom mohli zachovat...
Počkej.
Takže navrhuješ, abychom vzali naše experimentální testy
a naše čistý data a co, Heidi?
Co, vysrali jsme se na ně?
-Já vím... Ne. -To mi chceš říct?
-Vysereme se na ně. -Ne.
Ale ano. Zjevně ano.
Totiž, kdybych se snažil kompromitovat naše výsledky,
úplně je podělat, přesně to bych udělal.
Bála jsem se, že Cruze ztrácíme, tak jsem se rozhodla...
Takže to nebylo tak, že tě přemohly emoce?
Jen jsi dělala svou práci, snažila ses pomoct.
Ano.
Tak jo, poslouchej mě, Heidi.
Přestaň pomáhat.
Dělej, co ti říkám.
Posuzuj vzpomínky, sleduj účinky, zaznamenej data. Rozumíš?
Ano.
Jestli se to bude opakovat,
věř mi, dozvím se to a poletíš.
A co pak bude s tvým přítelíčkem?
Takže emoce stranou a dělej sakra svou práci, jasný?
-Heidi? -Ano. Rozumím.
Překlad titulků: Petra Kabeláčová
Kreativní dohled Filip Zrak láčová