Hemkomst
AVSNITT FYRA SEKVOJA
Vilken bra fråga.
Vad är det för skillnad mellan att vara bestämd och aggressiv?
Walter, hej.
Jag måste prata med dig om en sak.
Okej.
Nej, du behöver inte spela in. Det är inte en session.
Vad är det?
Jag förklarade att det som hände med Shrier var mitt fel.
Jag tog skåpbilen och körde oss härifrån.
Ja, det gjorde du.
Trodde du inte på mig?
Jag tror att du bryr dig om din vän, och det är förståeligt.
Var är han? Var har de fört honom?
Ingenstans, han är tillbaka hos sin familj.
Du behöver inte säga sådär. Du kan berätta sanningen.
Det är sant. Shrier behövde mer hjälp än vad vi kan ge honom här
och han är med sin familj, de bestämmer från och med nu.
Varför? För att han trodde att det var nåt märkligt som pågick?
Vad trodde han det var som pågick?
Ser du till att jag också blir förflyttad om jag berättar?
Nej, självklart inte.
Jag såg när de slängde alla hans grejer.
De slänger inte dem.
Vi bröt båda två mot reglerna.
Det är inte bara Shrier som...
Jag förstår inte ens mina egna tankar ibland.
Alla tänker på obekväma saker ibland.
Varför är jag annorlunda?
För att du vill vara här.
Är det bara därför?
Enligt min erfarenhet gör det stor skillnad.
Ja, ibland är det de som behöver mest hjälp...
De hade till och med sönder hans munspel.
Varför fick han inte ta med sig det?
-Du oroar dig för honom. -Gör inte du också det?
Jo.
Kan du sätta dig, snälla?
Okej då.
Spelar Shrier munspel?
Inte längre, tydligen.
Kom igen, Walter.
Förlåt.
Han var dålig på det, men Lesky gav det till honom, så...
-Lesky som hittade på Titanics återkomst? -Ja.
Ja, Leskys syster skickade ett munspel till honom.
Hon trodde nog att vi bara sitter runt en lägereld med våra musköter...
Äsch, jag vet inte.
Lesky tänkte slänga det, men Shrier sa att han ville ha det, så...
Varför ville han ha det om han inte kunde spela?
Jag vet inte.
Jag tror att han gillade Leskys syster, eller tanken på henne.
Han använde det mer som ett vapen. Ärligt talat, han...
Om nån somnade i terrängbilen började han väsnas med munspelet.
Vilka befann sig därinne med er?
Shrier körde, jag satt i framsätet och Benji och Lesky där bak.
Du sa att Lesky dog i ett fordon som körde över en bomb.
Ja, det stämmer.
Var du där med honom?
Nej, inte den dagen. Lesky var i ett annat fordon.
Varför?
Det var mitt beslut.
Vad menar du?
Benji höll på...
Benji höll på att fråga Lesky massor av frågor hela tiden.
Om vadå?
Dumma saker.
Julsånger, pyramider, dinosaurier.
Lesky sa till honom att han var en idiot
och han blev arg.
Och Benji bara fortsatte att ställa frågor,
som om han ville bli förolämpad.
Och jag orkade inte med det, jag sa åt Lesky att åka i ett annat fordon
och lät en kille från det fordonet åka med oss.
Och vad hände sen?
Tja...
Vi körde iväg och...
De körde framför oss,
och sen helt plötsligt saktade de ner av nån anledning,
jag vet inte varför, så vi saktade också ner,
sen såg jag hur deras fordon flög upp och landade på marken igen.
Och det var rök överallt.
Jag klättrade ut för att titta till Lesky, och han var död.
Han var definitivt död, och...
En metallbit satt fast i hans panna precis där.
Precis där.
Så synd.
Walter,
hur känner du inför det som hände?
Jag bestämde, jag blev otålig,
det var mitt beslut och han dog.
-För att du var otålig? -Ja.
Borde jag se det på ett annat sätt?
-att det hände... -Av en ren slump?
-Att det inte var någons fel? -Ja.
Jag tog ett beslut. Det var det som hände.
Det var inte det du ville åstadkomma.
Det spelade ingen roll vad jag ville åstadkomma.
Det spelade ingen roll där.
Men du är inte där borta, du är här nu.
Just det. Jag är här nu och jag måste släppa det.
Det måste du inte. Alltså,
vill du släppa det?
Jag vill ha nåt nytt.
Vända blad.
Men jag ser deras fordon på vägen framför oss och...
Jag ser det om och om igen, jag önskar att det kunde sluta
eller sakta ner lite, men det var det som hände.
Och det på grund av mig.
-Walter. -Nej, jag menar minnena.
Jag håller dem levande.
Jag kan inte släppa dem.
Det är mycket att bära på för en person.
Jag har sett många gå igenom värre saker, tro mig.
Jag klarar mig.
Hursomhelst, Shrier är borta nu,
vem skulle annars göra det?
Den här är trasig. Har du hållit på med den?
Nej.
Hur gick det med Andrew?
Anthony. Jag måste bara hitta...
Vad för nåt?
PATIENTÄGODELAR HEIDI BERGMAN
KALIFORNIEN
Visst var Anthony lite för vardaglig?
På ett dåligt sätt.
Citrus Grove akutavdelning KUVERT FÖR PATIENTÄGODELAR
Varför berättade du inte att jag var på sjukhuset?
Vad menar du? Du var ju där.
Varför pratade vi aldrig nånsin om det?
Vill du prata om det nu?
Vad ska vi prata om?
Det gick inte felfritt.
Du behövde en paus.
Det betyder inte att du måste...
...gömma dig resten av livet.
Colin Mamma
Eller förstöra hela huset.
Hur behandlar de dig?
Bra, det är ett trevligt ställe.
Hur är rummet?
Det är trevligt.
Kan du inga andra ord förutom "trevligt"?
Är det nån där?
Det är många här.
Varför?
Om vem lyssnar?
När jag talar med min son, vill jag tala med enbart honom.
Har du ingen telefon än?
Ingen av oss har det, det är därför de har datorer här.
Kan du inte köpa en nu när du är hemma?
Vi är mitt i ett träsk.
Det finns inget här, förutom ålderdomshem.
Ett sjukhus i ett träsk. Varför?
Det är inte ett sjukhus. Vi är inte...
Det är som en kontorsbyggnad. Kan vi ha en normal konversation?
Det här är en normal konversation.
Nej, ingen annan här blir förhörd.
Talar din vän Joseph till sin mor på samma sätt?
Shrier?
Ingen aning.
Låt mig prata med honom.
Han är inte här just nu.
Var är han?
Han...
Jag måste lägga på.
-Varför kan du inte prata med mig? -Jag kan bara inte.
Det bara är så.
Jag älskar dig.
-Heidi? Där är du. -Hej.
Jag letade efter dig. Jag har en galen idé.
Jag vill ha din åsikt om den.
-Okej. -Tänk om, en dag,
när killarna vaknar, har hela stället förvandlats till ett köpcentrum.
De får leva sig helt in i det hela dagen.
Och de skulle få en uppgift,
till exempel att köpa en present till sin far.
Och sen skapar vi hinder på vägen.
Med hjälp av det kan vi bedöma gruppens generella utmaningar.
Verkligen fördjupa oss i dem.
-Vad tycker du? -Ja, det är...
Kan vi prata om det nån annan gång?
Visst.
Okej.
Vad gör du ens härinne?
Vad gör du i lagerutrymmet?
PILTRÄD KORNELL
ALM
Jag letar efter Sekvoja-avdelningen.
Du är redan där.
Hej, jag är Thomas Carrasco, från försvarsdepartementet.
Jag vill tala med nån om Homecoming.
Det var en av försvarsdepartementets underleverantörer.
Då måste du prata med en av våra compliance-avdelning.
Jag pratade precis med dem, de skickade hit mig.
-Gjorde de? -Ja.
Har du försökt att nå kundtjänsten för inbokning av ett möte? De kan...
Jag vill tala med nån idag.
Okej. Jag ska se vad jag kan göra.
Hej. Colin?
Det är en man här från försvarsdepartementet.
Okej.
Thomas Carrasco frågar om Homecoming, ska jag... Hallå?
-Är det han? -Ja. Men jag hänvisar honom vidare, så...
Jag tar hand om det. Det är okej.
Tom.
Ja.
Ledsen att det var svårt att hitta.
Inga problem.
Vi har fem våningar, ibland går jag själv vilse.
Hur kan jag stå till tjänst?
Jag har några frågor om ett Geist-program, Homecoming.
Känner du till det?
Inte direkt.
Men det är väl nedlagt?
Ja, det verkar så,
men jag försöker gå till botten med ett klagomål från 2018.
Gällande en Walter Cruz.
Vad gäller det?
Titta här,
här är datumet då Cruz blev utskriven.
15 maj 2018.
Och här,
det här är anställningsbeviset för en projektadministratör, Heidi Bergman.
Känner du henne?
Heidi Bergman? Nej.
Men hon arbetade för Geist?
Om du säger det så.
Ursäkta, men jag har aldrig varit i Tampa.
De behöver mig här på högkvarteret.
Här är hennes avskedsdatum.
-15 maj? -15 maj, 2018.
Och Cruz blev utskriven på grund av dåligt uppförande och våld
samma dag som Bergman blev inlagd på sjukhus.
Okej.
Jag undrar om sjukhusvistelsen berodde på Cruz...
Jag förstår.
Vet du vad? Vi går hit.
Ko-Or.
Ja. Korrelation, orsakssammanhang?
Vi har hand om sånt hela tiden.
Vad menar du?
Mitt arbete går i grund och botten ut på att analysera information
och försöka hitta en historia.
Om man analyserar saker för mycket,
är det lätt att inbilla sig att man hittar kopplingar.
Jag försöker inte att hitta kopplingar.
Men om det hänger ihop...
För att de hände på samma dag?
Ja, och det faktum att de...
Jag och min far fyller år på samma dag.
Betyder det att vi är samma person?
-Nej. -Du förstår min poäng.
Jag vill bara se om det finns nån dokumentation.
En incidentrapport, en skadeanmälan. Nåt som kan visa att...
Att nånting hände. Men tänk om inget hände?
Va?
Hade det funnits dokumentation om inget hände?
-Nej, men... -Då så.
-Är vi... -Ja, jag måste tillbaka till kontoret.
Okej då.
-Om det inte finns nån dokumentation... -Nej, tyvärr.
-Det är tyvärr en återvändsgränd. -Inga problem.
Jag får helt enkelt kontakta nån därifrån istället.
-Vilka menar du? -De från Homecoming.
Ja.
Det blir nog svårt att få tag i dem.
Nu när man måste ta hänsyn till sekretesslagar och vad det innebär.
-Det kan bli svårt att spåra... -Jag har fått tag i en patient.
Jaså?
Ja.
Jag kontaktar honom.
Tack för din tid.
Engel, jag kan inte spela Monopol igen.
Det kommer att göra mig galen.
Ursäkta, det är jag, inte Engel.
Hej.
Vill du komma in?
Visst.
Vad är det?
-Jag letade lite och... -Jaså?
Här.
-Jag tänkte att du kanske... -Ja.
Tack, verkligen.
Vad är det där?
Jag vet inte. Jag började fundera efter vårt samtal,
så jag kollade upp en rutt.
För att sysselsätta mig, men om jag visste att du skulle komma hit...
Vad är det för nåt?
Om man...
Om man kör den här rutten
förbi Yosemite, kommer man till småstäder, Angels Camp, Cave City.
-Fish Camp. -Där har jag varit.
Eller åtminstone åkt igenom det.
-Jaså? -Ja, en gång.
Jag var 17.
Vad gjorde du därute?
Betedde mig som en idiot.
Jag hade en kompis från high school
vars farfar hade dött, och han ärvde en Honda Civic.
Den var guldfärgad och hade gått 30 000 mil.
Det var det coolaste jag nånsin sett.
Jag samlade ihop allt jag hade och köpte den för typ 2 000 dollar.
Och jag bestämde mig för att åka till Yosemite.
Du har alltid velat åka dit.
Ja,
på den tiden låg Yosemite så långt bort jag kunde tänka mig.
Det var det enda jag visste om det, att det låg långt bort
och jag ville köra, så...
Min mor var så arg.
Hon sa: "Du kör 650 mil
"för att titta på rådjur med en massa fattiga, vita människor."
-Men du åkte dit i alla fall. -Ja.
Grundutbildningen började inte förrän flera veckor efter, så...
Jag körde hela vägen från Georgia, dag och natt.
Det var första gången jag såg landet.
Det som förbluffade mig mest var när jag kom upp i bergen,
och såg en massa byar.
Det fanns inte mycket där, en järnaffär, ett litet kafé,
men det förbluffade mig.
Jag körde förbi de små byarna på två sekunder,
och de var som helt egna planeter.
Det kändes som att jag skulle försvinna om jag stannade till där.
Vad menar du?
Om jag hade stannat och kollat in byarna,
hade jag fastnat där resten av mitt liv.
Men det gjorde jag inte. Jag fortsatte att köra.
Hur var parken? Helt otrolig?
Jag vet inte.
Vet du inte?
Nej, jag kom aldrig dit.
Precis när jag kom till skogvaktarens stuga...
Precis när jag kom dit dog min bil.
-Du skojar. -Nej.
Det är sant.
Mamma var tvungen att köpa en bussbiljett hem åt mig.
När jag äntligen var hemma igen log hon: "Vad var det jag sa?"
Och några veckor efter det började militärutbildningen.
Körde du hela vägen dit utan att ens se den?
Ja.
När jag satt vid grinden och väntade på bärgningsbilen
intalade jag mig själv att:
"Det är okej, du kommer att se många saker,
du kommer att se hela världen."
Och två veckor senare var du där.
Ja.
Men...
Det var inte som jag hade föreställt mig.
Hur var det?
Det var varmt.
Det var svårt att andas och att tänka.
Så fort man började vänja sig
hände nåt nytt,
nåt hemskt, nåt skrämmande.
Och jag förstod inte ens varför vi var där.
Ingen förstod det.
Det var det läskigaste, meningslösheten med det.
Jag ville bara att det skulle vara över.
Jag ville ge mig av och göra nåt annat.
Jag ville bara vara på ett...
På ett ställe där det skulle kännas som om man kom någonvart i livet.
Förstår du?
Du då? Vad ser du i framtiden?
-För mig själv? -Ja.
Jag är här.
-Jag borde gå. -Bor du i närheten?
Okej.
-Tack för munspelet. -Det var så lite.
Vi ses imorgon.
Man kan lägga in vad som helst, det blir till spaghetti.
Det spelar ingen roll vad det är.
Om man lägger in bacon blir det till baconspaghetti.
Får jag fråga en sak?
Ja, vad är det?
Har du nånsin glömt nåt?
Nåt stort,
nåt som man borde komma ihåg.
Ja, hela tiden.
Förra året tog AJ med mig ut på min födelsedag,
vi festade ganska hårt och jag vaknade upp tre dagar senare.
Jag hade bokat massor av läkartider,
för konstiga åkommor.
-Jag kom inte ihåg det alls, förutom... -Vänta, kolla på det här.
Jag hittade det här. Det är från mitt förra jobb.
Vad är det?
Jag ringde samma kille så många gånger.
Vem är Colin?
Jag vet inte.
Har du glömt det?
Jag antar det.
Du måste ringa honom.
Nej, jag känner honom inte ens.
Heidi, vad annars kan du göra? Ring honom!
Den här telefonen funkar inte ens längre.
Okej, följ med mig.
Ringer det?
Det är Colin.
Hej. Det är Heidi Bergman och jag var...
Vad hände?
-Vi ses därute. -Ja, visst. h jag var...