Kotiinpaluu
JAKSO NELJÄ REDWOOD
Hyvä kysymys.
Mikä on jämäkkyyden ja aggressiivisuuden ero?
Walter, hei.
Minun pitää puhua sinulle jostain.
Hyvä on.
Et tarvitse sitä. Tämä ei ole istunto.
Mitä tarvitset?
Selitin sinulle, että Shrierin tapaus oli enimmäkseen minun vikani.
Otin auton ja ajoin meidät sinne.
Niin teit, kyllä.
Etkö uskonut minua?
Uskon, että välität ystävästäsi. Ymmärrän sen.
Missä hän on? Mihin hänet vietiin?
Ei mihinkään. Hän on perheensä luona.
Sinun ei tarvitse tehdä tuota. Voit kertoa totuuden.
Se on totuus. Shrier tarvitsi enemmän apua kuin pystymme antamaan,
ja hän on perheensä luona, he päättävät.
Miksi? Senkö takia, mitä hän ajatteli olevan meneillään?
Mitä hän ajatteli olevan meneillään?
Jos kerron, siirrätkö minutkin ja heität pois kaikki tavarani?
En tietenkään.
Näin sen. Kaikki hänen tavaransa heitetään pois.
Ei niitä heitetä pois.
Me molemmat rikoimme sääntöjä.
Mitä ikinä Shrierin kanssa tapahtuu, on myös...
En edes ymmärrä, mitä ajattelen välillä.
Me kaikki ajattelemme asioita, joista tulee epämukava olo. Jokainen.
Miksi minä olen erilainen?
Koska haluat olla täällä.
Siinäkö kaikki?
Kokemukseni mukaan sillä on suuri merkitys.
Joskus ne, jotka tarvitsevat apua eniten...
He jopa heittivät menemään hänen vitun huuliharppunsa.
Miksei hän saanut sitä mukaansa sinne, minne oli menossa?
-Olet huolissasi hänestä. -Etkö sinä ole?
Kyllä, olen.
Istuisitko alas?
Ole kiltti.
Hyvä on.
Shrier siis soittaa huuliharppua.
Ei näköjään enää.
Älä viitsi, Walter.
Olen pahoillani.
Hän oli surkea siinä, mutta Lesky antoi sen hänelle.
-Leskykö? Titanic Rising -Lesky? -Joo.
Leskyn sisko lähetti sen hänelle apupaketissa tai jotain.
Hän kai kuvitteli meidän vain istuskelevan leirinuotioiden ääressä.
Ihan sama, en tiedä.
Lesky aikoi heittää sen pois, ja Shrier sanoi haluavansa sen.
Miksi hän halusi sen, jos ei osannut soittaa?
En tiedä.
Hän taisi pitää Leskyn siskosta tai kuvitelmastaan hänestä.
Hän käytti sitä kuin asetta. Rehellisesti sanottuna se huuliharppu...
Aina kun joku nukahti Humveehen, hän alkoi toitottaa sitä.
Keitä siellä oli?
Shrier ajoi, minä olin hänen vieressään, ja Benji sekä Lesky olivat takana.
Sanoit Leskyn kuolleen, kun hänen ajoneuvonsa ajoi tienvarsipommiin.
Pitää paikkansa.
Olitko siellä myös?
En sinä päivänä. Lesky oli toisessa ajoneuvossa.
Miksi?
Koska pistin hänet sinne.
Mitä tarkoitat?
Benji oli...
Benji vaivasi Leskyä, kyseli lakkaamatta.
Mistä?
Typeristä jutuista.
Joululauluista, pyramideista, vitun dinosauruksista.
Lesky sanoi hänen olevan idiootti
ja alkoi suuttua.
En tiedä, Benji vain jatkoi kyselemistä
aivan kuin olisi halunnut tulla solvatuksi.
En halunnut käsitellä tilannetta, joten käskin Leskyn toiseen ajoneuvoon
ja otin sieltä kaverin mukaamme.
Ja sitten?
No...
Ajoimme ulos ja...
Heidän ajoneuvonsa oli edellämme,
ja yhtäkkiä he hidastivat jostain syystä,
en tiedä, miksi. Mekin hidastimme,
ja näin heidän ajoneuvonsa hyppäävän ylös ja laskeutuvan taas alas.
Joka puolella oli savua.
Kiipesin ulos ja menin tarkistamaan Leskyn tilan, ja hän oli kuollut.
Hän oli selvästi kuollut, ja...
Tässä oli metallinpala kiinni.
Kiinni siinä.
Harmi.
Walter,
mitä muuta ajattelet tapahtuneesta?
Olin vastuussa, kärsivällisyyteni loppui,
joten lähetin Leskyn toiseen ajoneuvoon, ja hän kuoli.
-Koska olit kärsimätön. -Niin.
Pitäisikö minun nähdä asia jotenkin toisin?
-No, että se oli... -Mitä? Erillisiä tapahtumia?
-Ei kenenkään vika? -Kyllä.
Tein päätöksen. Niin siinä kävi.
Se ei ollut tarkoituksesi.
Ei ollut väliä, mitä yritin tai mitä halusin tapahtuvan.
Sellainen ei merkinnyt siellä.
Mutta et ole siellä, olet täällä nyt.
Niin. Olen täällä nyt ja tiedän, että minun pitää päästää irti siitä.
Ei sinun tarvitse.
Haluatko päästää siitä irti?
Haluan vain jotain uutta.
Mitä ikinä tuleekin seuraavaksi.
Mutta näen edelleen ajoneuvon edessämme.
Näen sen uudelleen ja uudelleen. Rukoilen, että se pysähtyisi
tai hiljentäisi, mutta niin siellä kävi.
Olen vastuussa siitä.
-Walter. -Ei, tarkoitan muistoja.
Niiden elossa pitämistä.
En vain pysty hylkäämään niitä.
Tuossa on paljon yhdelle ihmiselle.
Olen nähnyt monien käyvän läpi paljon pahempaa, usko pois.
Kestän sen kyllä.
Joka tapauksessa Shrier on nyt poissa,
joten kuka muukaan sen tekisi?
Tämä on rikki. Oletko koskenut tähän?
En.
Miten Andrew'n kanssa meni?
Anthonyn. Minun pitää löytää...
Mikä?
POTILAAN OMAISUUS HEIDI BERGMAN
Anthony oli aika tavanomainen, vai mitä?
Huonolla tavalla.
POTILAAN ARVOESINEET
Mikset kertonut minulle, että olin sairaalassa?
Miten niin kertonut? Olit siellä.
Miksemme koskaan puhuneet siitä?
Nytkö sinä haluat puhua siitä?
Mitä puhuttavaa siinä on?
Eihän se mennyt täydellisesti.
Tarvitsit hengähdystauon.
Ei se tarkoita, että täytyy viettää loppuelämänsä
piileskellen.
Tai taloa tuhoten.
Miten he kohtelevat sinua?
Hyvin, täällä on tosi mukavaa.
Millainen huoneesi on?
Se on mukava.
Etkö tiedä enää muita sanoja kuin mukava?
Onko siellä joku?
Meitä on monta täällä.
Miksi?
Kuka kuuntelee?
Kun puhun pojalleni, haluan puhua pojalleni.
Eikö sinulla ole puhelinta vielä?
Kellään meistä ei ole, siksi he järjestivät tämän.
Etkö voi ostaa sellaista?
Olemme keskellä suota.
Ei täälläpäin ole mitään muuta kuin jokin eläkeläisyhteisö.
Sairaala suolla, miksi?
Ei tämä ole sairaala. Emme ole...
Tämä on sellainen toimistorakennus. Voimmeko vain keskustella normaalisti?
Keskustelemme normaalisti.
Emme keskustele. Kukaan muu täällä ei joudu kuulusteluun.
Puhuuko ystäväsi Joseph äidilleen tuolla tavalla?
Shrierkö?
Ei mitään käsitystä.
Anna minun puhua hänelle.
Hän ei ole täällä juuri nyt.
Missä hän on?
Hän on...
Minun täytyy mennä.
-Mikset voi puhua minulle? Mistä on kyse? -Koska en voi.
Siinä kaikki.
Rakastan sinua.
-Heidi? Siinähän sinä oletkin. -Hei.
Etsin sinua. Sain hullun idean.
Haluan mielipiteesi siihen ihan nopeasti.
-Hyvä on. -Mitä jos jonain päivänä
kaverit heräävät, ja koko paikka on kuin ostoskeskus.
Osallistamme heidät täysin koko päivän.
Ja heillä olisi tietty tehtävä,
kuten lahjan ostaminen isälleen tai jotain.
Ja sitten luomme esteitä,
joissa pääsemme arvioimaan ryhmän haasteita yleisesti.
Hiomme heidän taitojaan.
-Mitä mieltä olet? -Joo, se...
Voimmeko puhua tästä joskus toiste?
Totta kai.
Toki.
Mitä sinä teet täällä?
Mitä teet varastohuoneessa?
Etsin Redwoodia.
Olette siellä.
Hei, olen Thomas Carrasco puolustusministeriöstä.
Haluan keskustella jonkun kanssa Kotiinpaluusta.
Se oli puolustusministeriön alihankinta.
Teidän pitää olla yhteydessä valvontaporukkaan.
Olin juuri siellä. He lähettivät minut tänne.
-Valvontako lähetti teidät tänne? -Kyllä.
Yritittekö tekstata neuvontaan tapaamisesta? He ovat teidän...
Haluaisin mielelläni puhua jonkun kanssa tänään.
Selvä. Kyselen vähän. Katsotaan, miten käy.
Hei, Colin?
Täällä on mies puolustusministeriöstä.
Hyvä on.
Thomas Carrasco, kyselee Kotiinpaluusta. Pitäisikö minun... Haloo?
-Onko tuo hän? -Kyllä. Mutta ohjaan hänet...
Otan hänet vastaan. Ei tarvitse.
Tom.
Joo.
Ovatko he pompottaneet sinua ympäriinsä?
Ei se mitään.
Meillä on täällä viisi kerrosta, eksyn itsekin.
Miten voin olla avuksi?
Minulla on muutama kysymys Geistin Kotiinpaluu-ohjelmasta.
Onko se teille tuttu?
Ei oikeastaan.
Se ohjelmahan ei ole enää toiminnassa.
Ilmeisesti ei,
mutta yritän vain jäljittää turvapoikkeamaraporttia vuodelta 2018.
Walter Cruzia koskevaa.
Mitä tiedät tapahtumasta?
Jos katsotte tästä,
siinä on Cruzin kotiutuspäivä.
15. toukokuuta 2018.
Ja jos katsotte tästä,
tässä on tiedot projektin valvojan Heidi Bergmanin työsuhteesta.
Tunnetteko hänet?
Heidi Bergmanin? En.
Mutta hän työskenteli Geistille.
Jos niin sanot.
Anteeksi, minä... En ole koskaan käynyt Tampassa.
Minua tarvitaan täällä päämajassa.
Näette työsuhteen päättymispäivän.
-15. toukokuuta? -15. toukokuuta 2018.
Cruz kotiutettiin väkivaltaisen käytöksen takia
samana päivänä, kun Bergman joutui sairaalaan.
Selvä.
Mietin, oliko sairaalaan joutuminen seurausta Cruzin...
Ymmärrän.
Tiedätkö, mitä? Mennään tänne.
Ko-ka.
"Ko-ka"?
Niin, ko-ka. Korrelaatio-kausaatio.
Me käsittelemme tällaista vähän väliä.
Mitä tarkoitatte?
Minun työni on tutkia dataa
ja yrittää löytää jutun juoni.
Kun sitä tuijottaa tarpeeksi kauan,
se kertoo mitä ikinä haluatkin.
En halua sen kertovan mitään.
Mutta jos tapaukset liittyvät toisiinsa...
Siksikö, koska ne tapahtuivat samana päivänä?
Siksi ja koska ne...
Minulla ja isälläni on sama syntymäpäivä.
Tarkoittaako se, että olemme sama henkilö?
-Ei tarkoita. -Eli ymmärrät, mitä tarkoitan.
Etsin vain mitä tahansa dokumentaatiota.
Turvapoikkeamaraporttia, korvausvaatimusta. Joka todistaa...
Että jotain tapahtui. Mutta entä jos ei?
Mitä?
Tapahtunut mitään. Olisiko siitä raporttia silloin?
-Ei, mutta... -Hyvä on sitten.
-Oliko tämä... -Joo, pitää palata töiden pariin.
Hyvä on.
-Jos dokumentaatiota ei ole... -Ei ole.
-Umpikuja. Olen pahoillani. -Ei se mitään.
Minun täytyy kai jutella muiden kanssa suoraan.
-Muiden? -Kotiinpaluu-keskuksesta.
Joo.
Ne kaverit ovat hajautuneet ympäriinsä.
Ja yksityisyyskysymykset kun ovat mitä ovat.
-Heidän jäljittämisensä saattaa... -Ei, olen paikantanut asiakkaan.
Niinkö?
Kyllä.
Juttelen hänen kanssaan.
Kiitos ajastanne.
Engel, en jaksa pelata enää Monopolia.
Pääni hajoaa.
Anteeksi, täällä on... Ei ole Engel.
Hei.
Haluatko tulla sisään?
Joo, miksei.
Mitä sinä?
-Tongin hieman ja... -Niinkö?
Ole hyvä.
-Ajattelin, että ehkä... -Ei. Joo.
Kiitos. Todella.
Mikä tuo on?
En tiedä. Mietiskelin sen jälkeen, kun juttelimme,
ja suunnittelin reitin.
Ihan vain, että olisi tekemistä, mutta jos olisin tiennyt sinun tulevan...
Mitä nämä ovat?
No, jos...
Jos ajaa tästä
Yosemiten ohi, täällä on pikkukaupunkeja, kuten Angels Camp ja Cave City.
-Fish Camp. -Olen käynyt siellä.
Tai ajanut läpi.
-Ihanko totta? -Joo, kerran.
Olin 17-vuotias.
Mitä teit siellä saakka?
Olin idiootti.
Lukiokaverini
isoisä kuoli ja jätti hänelle Honda Civicin.
Se oli väriltään metallinkultainen, sillä oli ajettu 290 000 kilometriä.
Se oli hienoin asia, jonka olin ikinä nähnyt.
Tarjosin siitä kaiken, mitä minulla oli, 2 000 dollaria, ja hän myi sen minulle.
Päätin matkustaa Yosemiteen.
Olet aina halunnut mennä sinne.
No, joo.
Siihen aikaan se oli kaukaisin paikka, jonka osasin kuvitella.
Tärkein tietämäni asia oli, että se oli kaukana.
Ja halusin ajaa, joten...
Äitini oli niin vihainen.
Hän sanoi: "Haluat matkustaa 6 400 kilometriä, jotta voit istuskella
"ja katsella kauriita persaukisten valkoihoisten kanssa."
-Mutta sinä menit. -Joo.
Alokaskauden alkuun oli vielä pari viikkoa.
Ajoin Georgiasta saakka, yötä päivää.
Se oli ensimmäinen kerta, kun näin maaseutua.
Huomioni kiinnitti se, että vuorille päästyäni
siellä oli pikkukaupunkeja joka puolella.
Niissä ei ollut paljon mitään, rautakauppa, pieni kahvila,
mikä tuntui hullulta.
Ajoin niiden ohi kahdessa sekunnissa,
ja jokainen niistä oli kuin oma pikku planeettansa.
Tuntui, että jos pysähtyisin hetkeksikin, katoaisin.
Katoaisit? Mitä tarkoitat?
Että jos pysähtyisin ja katselisin ympärilleni,
se olisi siinä. Siitä tulisi elämäni.
Mutten pysähtynyt. Pysyin liikkeellä.
Millainen puisto oli? Mahtavako?
En tiedä.
Etkö tiedä?
En ikinä päässyt sinne saakka.
Juuri kun pääsin vartioasemalle...
Sillä nimenomaisella hetkellä autoni hajosi.
-Eikä. -Joo.
Se hajosi.
Äitini täytyi hankkia minulle bussilippu kotiin.
Kun vihdoin pääsin takaisin, hän vain hymyili tyyliin "mitä minä sanoin".
Ja pari viikkoa myöhemmin olin koulutettavana.
Ajoitko koko matkan turhaan?
Joo.
Mutta kun istuin odottamassa hinausautoa,
mietin itsekseni:
"Ei se mitään, näet vielä paljon asioita,
"näet koko maailman."
Ja kaksi viikkoa myöhemmin olit siellä.
Joo.
Mutta...
Ei se ollut sellaista kuin luulin.
Millaista siellä oli?
Kuumaa.
Vaikea hengittää, vaikea ajatella.
Huomasin tottuvani,
ja sitten tapahtui jotain uutta,
jotain sekopäistä ja kamalaa.
En edes ymmärtänyt, miksi olimme siellä.
Kukaan ei ymmärtänyt.
Se oli pelottavin asia, tarkoituksettomuus.
Halusin sen vain olevan ohi.
Mennä jonnekin muualle ja tehdä jotain muuta.
Halusin olla
paikassa, jossa uusi päivä rakentuu edellisen pohjalle.
Tiedätkö, mitä tarkoitan?
Entä sinä? Mitä sinä näet?
-Omalle kohdalleniko? -Niin.
Olen täällä.
-Minun pitäisi varmaan lähteä. -Asutko täällä lähellä?
Selvä.
-Kiitos huuliharpusta. -Joo.
Nähdään huomenna.
Siihen voi laittaa mitä tahansa, ja siitä tulee spagettia.
Ei väliä, mitä se on.
Jos laitat pekonia, saat pekonispagettia.
Voinko kysyä jotain?
Joo, mitä?
Oletko koskaan unohtanut jotain?
Jotain isoa,
joka sinun pitäisi pystyä muistamaan.
Koko ajan.
AJ vei minut ulos syntymäpäivänäni viime vuonna.
Se karkasi vähän käsistä, ja toinnuin kolme päivää myöhemmin.
Varasin hirveästi lääkäriaikoja.
Erittäin outoja lääkäriaikoja.
-Ei mitään muistikuvia, paitsi... -Odota. Katso tätä.
Löysin tämän. Se on vanhasta työpaikastani.
Mitä siinä on?
Katso. Kaikki puhelut ovat samalle tyypille.
Kuka on Colin?
En tiedä.
Torjuit sen mielestäsi.
Niin kai.
Sinun pitää soittaa hänelle.
En edes tunne häntä.
Mitä muuta voit? Sinun täytyy soittaa hänelle.
Tässä ei ole enää edes toimivaa liittymää.
Hyvä on, ole kiltti. Tule mukaan.
Soiko se?
Colin tässä.
Hei. Heidi Bergman täällä. Minä...
Mitä tapahtui?