Hjemkomst
EPISODE FIRE - REDWOOD
Bra spørsmål.
Hva er forskjellen mellom bestemt og aggressiv?
Walter, hei.
Jeg må snakke med deg om noe.
Greit.
Det trenger du ikke. Det er ikke en time.
Hva trenger du?
Jeg forklarte at det som skjedde med Shrier, var min feil.
Jeg tok bilen og kjørte oss ut dit.
Ja.
Så du trodde meg ikke?
Jeg tror at du bryr deg om vennen din. Og det forstår jeg.
Så hvor er han nå? Hvor tok de ham med?
Ingen tok ham. Han er hos familien sin.
Du trenger ikke gjøre det. Du kan si sannheten.
Det er sannheten. Shrier trengte mer hjelp enn vi kunne tilby her,
og han er hos familien sin. De avgjør det.
Hvorfor? På grunn av det han trodde at foregikk?
Hva trodde han at foregikk?
Hvis jeg sier det, blir jeg flyttet og sakene mine kastet ut?
Selvsagt ikke.
Jeg så dem akkurat. De kaster sakene hans.
De kaster dem ikke.
Vi brøt begge reglene.
Hva enn som skjer med Shrier, er også...
Iblant forstår jeg ikke engang mine egne tanker.
Alle tenker ting som er ubehagelige. Alle.
Hvorfor er jeg annerledes?
Fordi du vil være her.
Er det alt?
Slik jeg har opplevd det, har det mye å si.
Av og til er de som trenger hjelpen mest...
De kastet til og med det jævla munnspillet hans.
Hvorfor kunne han ikke ta det med hvor enn han skulle?
-Du er bekymret for ham. -Er ikke du det?
Jo.
Kan du sette deg?
Vær så snill.
Greit.
Spiller Shrier munnspill?
Ikke nå lenger, visstnok.
Kom igjen, Walter.
Beklager.
Ja, han var... Han var grusom, men han fikk det av Lesky, så...
-Lesky? Titanic Rising-Lesky? -Ja.
Ja, søstera til Lesky sendte det til ham i en støttepakke eller noe sånt.
Hun trodde vel at alle satt rundt et bål med muskettene sine...
Eller noe sånt.
Lesky skulle kaste det, og Shrier sa han ville ha det, så...
Hvorfor ville han ha det om han ikke kunne spille?
Vet ikke.
Jeg tror han likte søstera til Lesky, eller tanken på henne.
Han brukte det som et våpen. Det munnspillet, han...
Når noen sovnet i Hummeren, begynte han å blåse i det.
Og hvem var der sammen med dere?
Shrier kjørte, jeg satt fremme med ham, og Benji og Lesky var i baksetet.
Du sa at Lesky døde da bilen hans kjørte over en veibombe.
Ja.
Var du sammen med ham?
Ikke den dagen. Lesky var i en annen bil.
Hvorfor det?
Fordi jeg plasserte ham der.
Hva mener du?
Benji...
Benji plaget Lesky og spurte ham så mange spørsmål.
Om hva?
Teite greier.
Julesanger, pyramider, jævla dinosaurer.
Og Lesky sa at han var en idiot,
og han begynte å bli sint...
Jeg vet ikke. Benji fortsatte bare å spørre ham ut
som om han ville bli angrepet.
Og jeg ville ikke måtte takle det, så jeg ba Lesky gå til en annen bil,
og fikk en fyr fra den bilen til å bli med oss tilbake.
Og så?
Så...
Så kjørte vi, og...
Og bilen deres var foran vår,
og plutselig sakket de farten på grunn av noe,
jeg vet ikke hva, så vi sakket også farten,
og da så jeg bilen deres hoppe og falle ned igjen.
Og det var røyk overalt.
Jeg klatret ut og gikk for å se til Lesky, og han var død.
Han var absolutt død, og...
Det var en metallbit som satt fast her.
Bare satt fast.
Utrolig leit.
Walter,
hva mer tenker du om det som skjedde?
Jeg hadde ansvaret, jeg ble utålmodig
og sendte Lesky til den andre bilen, og han døde.
-Fordi du var utålmodig? -Ja.
Skal jeg tenke noe annet om det?
-At det var... -Hva? Noe ubeslektet?
-Ingen sin feil? -Ja.
Jeg tok en avgjørelse. Det var det som skjedde.
Det var ikke det du prøvde å gjøre.
Det hadde ikke noe å si hva jeg prøvde på eller hva jeg ønsket.
Det betydde ikke noe der borte.
Men du er ikke der nå, du er her.
Ja. Jeg er her nå, og jeg må gi slipp på det.
Det trenger du ikke. Altså...
...vil du det? Vil du gi slipp på det?
Jeg vil bare ha noe nytt...
Hva enn som blir det neste.
Men jeg ser stadig bilen deres på veien foran oss, og...
Og jeg ser det om og om igjen, og jeg trygler om at det skal ta slutt
eller sakke ned litt, men... det var det som skjedde.
Og jeg har ansvaret.
-Walter. -Nei, jeg mener for minnene.
Å holde dem levende, ikke sant?
Jeg kan bare ikke forlate dem.
Det er mye for ett menneske å takle.
Jeg har sett mange oppleve mye verre, tro meg.
Jeg takler det.
Uansett, Shrier er borte nå,
så hvem andre skal gjøre det?
Denne er ødelagt. Har du tuklet med den?
Nei.
Hvordan gikk det med Andrew?
Anthony. Jeg må bare finne...
Finne hva?
PASIENTEIENDELER - HEIDI BERGMAN
Anthony var litt vanilje, ikke sant?
På en dårlig måte.
Citrus Grove hurtigbehandling PASIENTVERDISAKER
Hvorfor sa du ikke at jeg hadde vært på sykehuset?
Sa det? Du var jo der.
Hvorfor har vi aldri snakket om det?
Vil du snakke om det nå?
Hva har vi vel å snakke om?
Så det endte ikke perfekt.
Så du trengte en pause.
Det betyr ikke at du resten av livet må, jeg vet ikke helt,
gjemme deg.
Eller endevende huset.
Hvordan behandler de deg?
Bra, det er fint her.
Hvordan er rommet ditt?
Fint.
Kan du ikke andre ord enn "fint"?
Er det noen der?
Det er mange av oss her.
Hvorfor det?
Hvem skulle høre på?
Når jeg snakker med sønnen min, vil jeg snakke med sønnen min.
Har du ikke telefon ennå?
Det har ingen av oss, mamma, det var derfor de ordnet dette.
Kan du ikke kjøpe en nå som du er hjemme?
Vi er midt i en sump.
Det er ingenting her bortsett fra en pensjonistlandsby.
Et sykehus i en sump, hvorfor det?
Det er ikke et sykehus, mamma. Vi er ikke...
Det ligner på et kontorbygg. Kan vi ikke ha en vanlig samtale?
Dette er en vanlig samtale.
Nei. Ingen andre her blir avhørt.
Snakker vennen din, Joseph, slik til mora si?
Shrier?
Jeg aner ikke.
La meg få snakke med ham.
Han er ikke her nå.
Hvor er han?
Han er...
Du, jeg må legge på.
-Hvorfor kan du ikke snakke med meg? -Fordi jeg ikke kan.
Det er alt, greit?
Jeg er glad i deg.
-Heidi? Hei, der er du. -Hei.
Jeg lette etter deg. Jeg fikk akkurat en vill idé.
Jeg vil spørre deg om den.
-Greit. -Greit. Hva om
mennene våkner en dag og hele stedet er som et kjøpesenter?
Ikke sant? Vi fordyper dem helt i det hele dagen.
Og de får en oppgave, en spesiell oppgave,
som å kjøpe en gave til faren sin eller noe sånt.
Ikke sant? Så setter vi opp hinder,
der vi får evaluere gruppens samlede utfordringer.
Sikte oss inn på dem, ikke sant?
-Hva synes du? -Ja, det...
Kan vi snakke om det en annen gang?
Ja.
Greit.
Hva gjør du her inne, forresten?
Hva gjør du på bøttekottet?
Jeg ser etter Redwood.
Du er der.
Hei, jeg er Thomas Carrasco, fra Forsvarsdepartementet.
Jeg ville snakke med noen om Homecoming?
Det var en underkontrakt for Forsvarsdepartementet.
Da må du til juridisk avdeling.
Jeg var der akkurat. De sendte meg hit.
-Sendte juridisk deg hit? -Ja.
Prøvde du å tekste informasjonstjenesten for å få en avtale? De hadde vært...
Jeg vil snakke med noen i dag.
Greit. La meg kaste ut nettet, så ser vi hva vi får tak i.
Hei, Colin?
Det er en mann her fra Forsvarsdepartementet.
Greit.
Thomas Carrasco som spør om Homecoming, burde jeg... Hallo?
-Er det ham? -Ja. Men jeg setter ham gjennom, så du...
Jeg ordner det. Det går bra.
Tom.
Ja.
De har sendt deg på jakt, hva?
Ikke noe problem.
Vi har fem etasjer her, så jeg går meg litt bort selv.
Hvordan kan jeg hjelpe deg?
Jeg har noen spørsmål om et Geist-program, Homecoming.
Kjenner du til det?
Ikke egentlig.
Men det programmet er vel ikke lenger i drift?
Det virker sånn,
men jeg prøver å spore opp en hendelsesrapport fra 2018.
Angående Walter Cruz.
Hva tror du at har hendt?
Hvis du ser etter her...
...så ser du Cruz' utskrivelsesdato.
15. mai 2018.
Og her
er arbeidsloggen til prosjektlederen, Heidi Bergman.
Kjenner du til henne?
Heidi Bergman? Nei.
Men hun jobbet for Geist.
Hvis du sier det, så.
Beklager, jeg bare... Jeg har aldri vært i Tampa.
De trenger meg her på hovedkvarteret.
Her ser du datoen hun ble oppsagt.
-15. mai? -15. mai 2018.
Og Cruz ble utskrevet for voldelig oppførsel
samme dag som Bergman ble sendt på sykehuset.
Greit.
Jeg lurer bare på om hun var på sykehuset på grunn av Cruz'...
Jeg skjønner.
Vet du hva? Vi går denne veien.
Ko-ka.
"Ko-ka"?
Ja, ko-ka. Korrelasjon og kausalitet?
Vi opplever dette ofte.
Hva mener du?
Jobben min går ut på å se på data
og prøve å finne en historie.
Stirrer du lenge nok på disse sakene,
så sier de hva enn du vil, tro meg.
Jeg vil ikke at de skal si noe.
Men hvis hendelsene henger sammen...
Fordi de fant sted på samme dag?
Ja, og det at de...
Jeg har samme bursdag som faren min.
Vil det si at vi er samme person?
-Nei. -Da skjønner du poenget mitt.
Jeg ser bare etter dokumentasjonen.
En hendelsesrapport, et forsikringskrav. Noe som kan vise at...
At noe skjedde. Men hvis ikke?
Hvis ikke hva?
Det skjedde. Hadde det da fantes en hendelsesrapport?
-Nei, men... -Greit.
-Er vi... -Ja, jeg må tilbake til kontoret.
Greit.
-Hvis det ikke finnes dokumentasjon... -Nei.
-Da er det et blindspor, beklager. -Det går bra.
Jeg får vel bare snakke direkte med de andre som var der.
-De andre? -Ja, fra Homecoming-anlegget?
Ja.
De er spredt overalt.
Og med tanke på personvernet
-blir det nok vanskelig å finne... -Nei, jeg har funnet en klient.
Har du?
Ja.
Så jeg kan snakke med ham.
Takk for at du tok deg tid.
Engel, kompis. Jeg kan ikke spille Monopol mer.
Jeg går fra konseptene.
Beklager, det... Det er ikke Engel.
Hei.
Vil du komme inn?
Ja, gjerne.
Hva skjer?
-Jeg undersøkte litt, og... -Gjorde du?
Her.
-Jeg tenkte at kanskje... -Ja.
Takk. Virkelig.
Hva er det?
Jeg vet ikke. Jeg tenkte på det etter at vi snakket,
så jeg sjekket en rute.
Bare for å ha noe å gjøre, men hadde jeg visst at du skulle komme...
Hva er alt dette?
Hvis du...
Hvis du kjører videre her,
forbi Yosemite, er det noen småbyer her, som Angels Camp og Cave City.
-"Fish Camp". -Jeg har vært i Fish Camp.
Eller kjørt gjennom.
-Jaså? -Ja, én gang.
Jeg var 17.
Hva gjorde du helt der ute?
Tedde meg som en idiot.
En kompis fra videregående
arvet en Honda Civic da bestefaren hans døde.
Den var gullfarget med metallglans, hadde kjørt 29 000 mil.
Jeg syntes den var det kuleste jeg hadde sett.
Så jeg tilbød ham alt jeg hadde for den, omtrent 2000 dollar, og han sa ja.
Og jeg bestemte meg for å dra til Yosemite.
Så du har alltid ønsket å dra dit.
Ja. Altså,
på den tiden var det det fjerneste stedet jeg kom på.
Det var det jeg i hovedsak visste, at det var langt unna
og at jeg ville kjøre, så...
Mora mi var så sint.
Hun sa bare: "Kjørte du 6500 km for å sitte
"og se på hjort sammen med mange blakke hvitinger?"
-Men du dro. -Ja.
Grunnopplæringen til militæret var ikke før om et par uker, så...
Jeg kjørte helt fra Georgia, dag og natt.
Det var første gang jeg hadde sett landet.
Det jeg la mest merke til, da jeg kom opp i fjellene,
var at det var så mange småbyer der.
De inneholdt ikke så mye, en jernvarehandel, en liten kafé,
og det var så sært.
Jeg kjørte forbi disse stedene på to sekunder,
og hvert eneste av dem var sin egen, lille verden, ikke sant?
Det føltes som om at hvis jeg stoppet i et øyeblikk, ville jeg forsvinne.
"Forsvinne"? Hva mener du?
At hvis jeg stoppet og faktisk utforsket byen,
ville det være enden på visa. Da ville det være livet mitt.
Men det gjorde jeg ikke. Jeg kjørte videre.
Så hvordan var parken? Utrolig?
Jeg vet ikke.
Vet du ikke?
Nei. Jeg... Jeg kom aldri frem.
Da jeg kom frem til skogvokterstasjonen...
Med det samme jeg kom frem, fikk jeg motorstopp.
-Nei. -Jo.
Det gjorde jeg.
Mora mi måtte spandere en bussbillett hjem.
Da jeg endelig kom hjem, smilte hun bare og sa: "Det var det jeg sa."
Og et par uker senere var jeg på militæropplæring.
Kjørte du så langt uten avkastning?
Ja.
Ja, men da jeg satt ved porten og ventet på tauebilen,
tenkte jeg bare:
"Det er greit. Du kommer til å se så mye.
"Du skal se hele verden."
Og to uker senere var du der.
Ja.
Men...
...det var ikke som forventet.
Hvordan var det?
Varmt.
Vanskelig å puste, vanskelig å tenke.
Jeg begynte å bli vant til det,
men så skjedde det alltid noe nytt,
noe jævlig og grusomt.
Og så forstod jeg bare ikke hvorfor vi var der.
Ingen gjorde det.
Det var det mest skremmende ved det, hvor meningsløst det var.
Jeg ville bare bli ferdig.
Bare dra et annet sted og gjøre noe annet.
Jeg ville bare være på et...
...på et sted der dagene følger hverandre.
Skjønner du?
Hva med deg? Hva ser du?
-For meg selv? -Ja.
Jeg er her.
-Jeg burde nok gå. -Bor du her i nærheten?
Greit.
-Takk for munnspillet. -Bare hyggelig.
Vi ses i morgen.
Du kan ha alt mulig oppi, og det blir til spagetti.
Samme hva det er.
Om du har i bacon, blir det bacon-spagetti.
Kan jeg spørre deg om noe?
Hva da?
Har du noen gang glemt noe?
Noe stort,
noe du vet at du burde kunne huske.
Ja, stadig vekk.
Til bursdagen min i fjor tok AJ meg med ut.
Jeg fikk i meg ganske mye og våknet først tre dager senere.
Jeg satte opp så mange legeavtaler.
Skikkelig sære legeavtaler.
-Husket ingenting, bortsett fra... -Vent, se her. Se på dette.
Jeg fant denne. Den er fra gamlejobben min.
Hva? Hva er det?
Se på det. Alle telefonene er til samme fyr.
Hvem er Colin?
Jeg vet ikke.
Har du fortrengt det?
Jeg har vel det.
Du må ringe ham.
Nei, jeg kjenner ham ikke engang.
Heidi, hva kan du gjøre? Du må ringe ham. Ring ham!
Den har ikke engang abonnement lenger.
Gi deg. Kom. Bli med meg.
-Ringer det? -Ja.
Dette er Colin.
Hei. Dette er Heidi Bergman, og jeg...
Hva skjedde?
-Vi ses der ute, greit? -Ja. Greit. ..