PANASZ: NÉVTELEN HATÁROZAT: ELUTASÍTVA
KATTINTSON A MEGERŐSÍTÉSHEZ!
ELVÉGEZTEM
EGY TELJES KÖRŰ
NYOMOZÁST
SZEMÉLYESEN
TANÚSÍTOM
AZ IGAZSÁGALAPJÁT
A JAVASLATOMNAK
VÁLLALKOZÓI ADATBÁZIS KERESÉS
VÁLLALKOZÓ: GEIST
ADATBÁZIS TÍPUSA: ALKALMAZOTTI AKTÁK
AKTA TÍPUSA: BERGMAN, HEIDI
HELYSZÍNI ARCHÍVUM, 452-ES AKTA
B-4 ALAGSOR
VÉDELMI MINISZTÉRIUM NYOMOZÓI ALOSZTÁLYA
HARMADIK EPIZÓD: BENYOMÁS
HOMECOMING A GEIST PROGRAMJA
Mit művelsz? Mi ez?
Micsoda?
Ez nem bankrablás.
Mit csinálsz? Hagyd abba!
Csak iszunk egy sört.
Na persze.
Gyere már!
Elintézem.
- Szia! - Szia!
- Segíthetek? - Azt hiszem, igen.
- Van egy kis problémánk. - Micsoda?
Nagyon vártuk már, hogy hazajöhessünk.
És most, hogy itt vagyunk... Milyen hely ez már?
Furcsa, ugye?
Azt hiszem, csak mi vagyunk itt.
Eléggé unatkozunk.
Van pár társasjátékunk. Szereted a Monopolyt?
- Igen. - Vagy a Twistert?
Arra gondoltunk, hogy kiugranánk a városba
egy sörre.
- A városba? - Igen, csak ide a közelbe.
Nem lenne gond, ugye?
Azt kérdezed...
Jár itt valamiféle busz esetleg?
Csak... Talán...
Ki kell töltened egy nyomtatványt.
- Egy nyomtatványt? - Igen.
Azt hiszem, hátul lesz.
- Megvárnál itt, kérlek? - Persze.
Oké.
Látod? Azt mondta, oké.
Nem mondta azt. Nézd!
Valaki próbálja elhagyni a létesítményt...
Mi a fene? Shrier!
- Megőrültél? - Jössz?
Csak ki kell tölteni a papírt!
- Nincs semmiféle papír! - Idehallgass!
Maradj csak, oké? Nem lesz semmi bajom.
Mi a franc?
Várd meg, hogy csinálnak-e valamit!
Látod? Florida.
Elég pár pálmafa és egy rendszámtábla, és rávágod, hogy Florida.
Mert ott vagyunk.
Felépítettek egy észak-afrikai falut
a kibaszott Tucson mellett.
Tudom, ott volt a kiképzésem.
- Pontosan. - Nem, nem „pontosan”.
Nem értünk egyet.
Autentikus volt az étel, a bútorok.
Gondold át, mit mondasz!
Az egész terület, mérföldeken át...
Még a szagok is stimmeltek, oké? Az egész tökéletes volt.
Szerinted Florida nem menne nekik?
Komolyan megerőltető lenne nekik?
Kiknek?
Tudom, hogy csak jót akarsz.
- Lekezelő vagy. - Nem is.
Csak annyit mondok, hogy ez most más, oké?
Már nem kell annyit aggódnod.
Miért lenne ez más?
Mert segíteni akarnak, oké?
A program lényege, hogy segítenek.
Figyelj, tudom, hogy az a nő barátkozik veled,
de vigyázz, miket mesélsz neki!
- Ki, Heidi? - Igen, Heidi.
Már a neve is, basszus!
Szerinted ő része ennek az egésznek? Ennek a... minek is?
Gyakorlatnak.
- Oké. - Igen.
Olyan, mint Tucson, de még nem kezdődött el.
Mégis mire képezne ez ki minket?
Arra, ha itt vetnének be minket.
Itthon.
Hol a picsában vagyunk?
Egy cipőbolt. Nem ismerős?
Bassza meg! Elkaptak minket!
Fegyver van nála.
Várj, Shrier, ne! Shrier!
Ne, várj!
Sajnálom, így utólag vicces.
Azért volt tök üres.
Egy nyugdíjasközösségben voltunk. Mindenki aludt.
Nem érzékeli a helyzet komolyságát.
Nem, épp ezt mondom. Most már minden rendben.
Nincs semmi baj. Nem kellett bejönnie a szabadnapján.
Shrier bocsánatot kért, felsegítettük az öreget.
Elmondtunk, hogy most jöttünk haza. A haditengerészetnél
szolgált, szóval megértő volt.
Nézze, ostobaság volt, tudom.
Az öreg örült, amikor elhajtottunk.
Azt elhiszem!
De a lényeg, hogy Shrier már jól van.
Komolyan, rég láttam olyan boldognak,
mint a visszafele úton.
Tévedett, és ezt ő is tudja.
Floridában vagyunk, és segítenek nekünk.
Ennyi az egész.
Ezt örömmel hallom.
Shrier jó srác.
Csak ami bevált neki odakinn,
az itt annyira nem működik.
- Ezt észben tartják majd, ugye? - Kik?
Ha lesz valamiféle fegyelmi eljárás,
megmondja nekik?
Hogy az én hibám, és Shrier jól van.
Úgy érzi, gondoskodnia kell Shrierről?
- Gondoskodni? Nem. - De jóban vannak.
Igen. Sokat voltunk együtt.
- Rengeteget. Ez... - Jó ez a bajtársiasság.
Én idegesítőt akartam mondani. Vagy legalábbis fura. Nem tudom.
Volt, hogy túl sokat volt valakivel?
Hogy érti?
Férjnél van?
- Nem. - De van barátja?
Mire akar kilyukadni?
Tegyük fel, hogy autós kirándulásra megyünk.
Mi ketten?
Oké. Hová megyünk?
Mondjuk a Yosemite-be?
Rendben.
Oké. Elautózunk a Yosemite-be.
- Az mennyi, 5000 kilométer? - Legalább.
De részben ez is a vonzó benne, ugye?
Élvezzük az utat. Készítünk lejátszási listát,
fura bisztrókban eszük, vén cowboyokkal beszélgetünk.
De az idő hátralévő részében a kocsiban ülünk.
Mit csinálunk ott?
- Ez kérdés? - Igen.
Felolvashatnánk egymásnak.
Persze.
Hihetetlen kocka dolog, de oké. Emellett pedig arról beszélünk,
hogy mi lesz, ha megérkezünk.
- Megnézzük a tájat, az állatokat. - Igen.
De a fennmaradó időben csak vezetünk.
És rohadt unalmas.
Még ha nagyon érdekesek is vagyunk.
A lejátszási lista lejárt, már nem vagyunk éhesek,
és kifogytunk a vicces sztorikból.
- Unom a felolvasást. - Én meg unom hallgatni.
Egy pillanatra szinte megrémülünk. „Tényleg direkt jöttünk autóval?
És most muszáj továbbmennünk?”
De az a pillanat, ez az unalom az,
amikor igazán megismersz valakit.
Kénytelen vagy önmagad lenni,
vagy legalább annyira önmagad lenni, amennyire csak tudsz mások előtt.
Nincs választásod.
Ez a kirándulás rémesen hangzik.
Próbálja ki úgy, hogy közben lőnek önre!
Értem.
De érti, ugye?
Persze.
Értem.
Még nem volt, ugye?
- Micsoda? - Még nem volt ilyenen a barátjával.
Autós kiránduláson?
- Voltak barátaim. - Jó, de nem ezt kérdeztem.
Tudom.
Gondoljon bele! Le van húzva az ablak, szól a rádió,
egy erdőben robognak.
Colin, szia!
Igen, most beszélek vele.
Felteszi a lábát a műszerfalra.
Épp önt bámulja.
Természetesen. Köszönöm.
Nem, nem voltam.
Örül?
Elégedett vagyok.
Bocs, tudom, hogy lemaradtunk a termelői piacról.
Vészhelyzet volt a munkában.
Semmi baj, legalább tudtam gondolkodni. Rájöttem pár dologra.
Megváltoztál, tudod?
Miben?
Nem tudom, és ez rémít meg.
Folyamatosan dolgozol,
sosem beszélsz arról, amit csinálsz.
Mit mondjak róla? Csak munka.
Ez az egyetlen dolog, ami érdekel.
Ha tényleg szeretjük egymást,
- akkor... - Ha micsoda?
Szeretjük egymást.
Heidi!
Jézusom!
Komolyan úgy érzem, hogy nem vagyunk egy hullámhosszon.
- Egyetértek. - Mivel?
Így lesz a legjobb.
Nem, Heidi, én el akarok költözni.
Tudom.
Nem kell elsietnünk semmit.
Ne vedd fel! Kérlek!
Nézz rám! Ne vedd fel!
Én... Add ide!
Add ide!
Most komolyan?
Szia, Colin, várnál egy percet?
Vége. Vidd el a cuccod,
meg a kurva villáidat!
Itt vagyok. Szia, hallasz?
Figyelj... Drágám, ezzel most várnod kell, jó?
Apának telefonálnia kell.
- Figyelj, bocs! - Colin, nem hallottam.
- Semmi gond. Itthon vagyok. - Az jó.
Ma van a lányom születésnapja,
szóval haza kellett érnem.
Persze.
- Heidi, mondd csak! - Colin? Halló?
Heidi? Mi van Shrierrel?
Láttad a jelentésemet?
Igen. Áthelyeztük? Elment, ugye?
Várni akartam...
Várni? Nem kell. Miért akarnál várni?
Tipikus ötödik heti kiégése van.
Paranoid gondolatok, ingerültség, szorongás.
Indulatkezelési gondok.
Ilyen fajta eredményeket nem akarunk.
Oké, de nem gondolod,
hogy komoly hatása lesz, ha menet közben kizárjuk?
A kliens káros mellékhatásokat tapasztal, igaz?
- Igen. - Hahó!
Erre van egy protokollunk, igaz?
- Sajnálom. - Belföldi áthelyezés.
BOLDOG SZÜLETÉSNAPOT, ELLA!
- Csak félek... - Ne gondold túl, Heidi!
Láttuk, mi történik, ha hirtelen állítjuk le a gyógyszert.
Igen, tudom, Heidi.
- Nem kell elmagyaráznod. - Oké.
- Bocs. - Én írtam a protokollt.
Shrier a negyedik heti adagot kapja,
ha most leállítjuk a gyógyszert,
komoly elvonási tünetei lesznek. Pánikrohamok, hallucinációk.
A családja biztos tudja majd ezt kezelni?
Amiről most beszélsz,
az a hatáskörünkön kívül esik.
Tudod, mit? Adj két percet!
Hallgass meg, Colin!
Shriernek a családjával a helye. Ez a protokoll.
És a barátjának is. Hogy is hívják, Cruz?
Ő is repül.
Bassza meg!
Várj, el akarod küldeni Walter Cruzt?
Együtt szöktek meg, nem?
Ő is megverte azt az öreg biztonsági őrt, nem?
Nem. Nem olvastad? Leírtam mindent.
Ellopott egy járművet, és megfenyegetett egy civilt.
Paranoiás és zaklatott. Ugyanaz, mint Shrier, nem?
Nem, egyáltalán nem.
Legjobb, ha mindkettőt elengedjük. Mi?
Cruznak egy aggasztó tünete sincs.
Úgy érzem, hogy ő a helyzetben csak segíteni akart
a barátjának.
Ő hisz a folyamatban.
- Elkötelezett. - Nem hinném.
Túl nagy kockázat. Rúgjuk ki őt is!
Értem, amit mondasz.
De hezitálok, mert szerintem Cruzzal
egy remek lehetőséget hagynánk ki. Ez jó benyomást tesz majd.
Jó benyomást?
Igen, szerintem Cruz
nagyon hasznos adatokat fog szolgáltatni.
Oké, de akkor is...
És ha ez az incidens bekerül az aktájába,
gondolj csak bele,
mennyire színesítené a fejlődését! Ő a tökéletes esettanulmány.
Ez érdekes. Tényleg kemény dió a pasas.
Tudod, rengeteg problémája van,
és elveszítettük volna, de aztán...
Pontosan. Ennyire hatékony a kezelés.
Ez remekül hangzik, Heidi.
Ha biztos vagy benne,
- hogy nem lesz... - Biztos.
-...több ilyen. - Igen.
Vállalom a teljes felelősséget.
Ha nincs más, Colin...
Ebédnél teljes a részvétel, ugye?
Mindenki teljes adagot kap?
Igen, amennyire meg tudjuk állapítani,
mivel ilyen szokatlan módon adjuk be a gyógyszert.
Figyelj, ezek paranoiás,
rendkívül instabil emberek, oké?
Nem működnek együtt.
A felük a placebót se veszi be, ugye?
Ha attól tartasz,
hogy a menza nem adja jól be a gyógyszert...
Nem, nem ezt mondtam.
Lehet, egyébként is ez a baj?
Ha nem kapnak elegendő...
Mi lenne, ha ebédnél és vacsoránál is kapnának gyógyszert?
Micsoda? Megdupláznád az adagot?
Mit szólsz hozzá?
Szerintem fennállna a veszélye, hogy túlgyógyszerezzük a klienseket.
Zavartsághoz és készségvesztéshez vezethetne...
Várj, készségvesztéshez?
Alkalmatlanok lennének?
Igen, pontosan.
- Egyértelműen sérülnének. - Oké.
Azt nem szeretnénk. Akkor is...
Boldog szülinapot...
Basszus, a torta!
A torta! Boldog szülinapot...
- Szia! - Hogy vagy?
- Eljöttél! - Igen, kösz, hogy itt vagy.
Kérnek étlapot?
- Persze eszünk. - Nem, csak iszunk valamit.
Vagy ehetünk is.
Semmi gond.
- Két vodka-martinit kérnénk. - Rendben.
- Azt kérsz, ugye? - Igen, persze.
Na és hogy vagy?
Jól, igyekszem vigyázni magamra.
- Felmondtam a Keeblernél. - Az jó?
Teljesen átrendezték a marketingosztályt.
Rengeteg embert elküldtek.
Az a hely egy igazi viperafészek. Gyilkos, könyörtelen hangulat volt.
A mostani munkám sokkal egyszerűbb.
- Ez remekül hangzik! - Személyi edző vagyok.
- Akartam is kérdezni. - Igen, köszönöm.
CrossFit alapú edzésforma, de nem igazi CrossFit.
Én állítottam össze.
Veled mi újság? Milyen Tampa?
- Hazaköltöztem. - Komolyan?
Ott is van egy veteránközpont?
Nem, pincérnőként dolgozom.
Komolyan? Felmondtál? Egyedül a munka érdekelt.
Anthony, ez nem igaz.
Én másképp emlékszem.
Épp ezért akartam találkozni. Kíváncsi vagyok...
Tudom, hogy rosszul értek véget a dolgok.
Azt hiszem, kezelhettem volna jobban.
Azt hiszed?
És szeretnék...
Biztos továbbléptél már...
Nem léptem tovább.
Örülök, hogy hívtál, Heidi.
Sokat gondoltam erre a pillanatra.
Én is.
Ez meglepő. Nem ez volt a benyomásom.
Miért?
Úgy tűnt, nem érdekel semmi,
- leszámítva a munkádat. - Oké.
Megértem, hogy fontos volt neked, hogy segíts a katonáknak.
De nekem nehéz volt.
És a főnököd
- folyton hívogatott! - A főnököm?
Igen, Colin. A főnököd vagy a felettesed?
- Persze, Colin. - Igen.
Én már házasságban és családban gondolkodtam.
Olyan nehéz a neten ismerkedni.
Ott nem tudod, mi a tét...
Meséltem a munkámról?
- Micsoda? - Mondtam bármi fura dolgot?
„Fura dolgot”?
Nem stresszeltem valamin?
- Ezért akartál találkozni? - Nem.
Nekem úgy tűnik, az érdekel,
mire emlékszem a melódból,
- nem az én érzéseim. - Nem.
Nem árultál el semmit fontosat, ha emiatt aggódsz.
A drágalátos szupertitkos munkád tabu volt.
Úgy kezeltél, mint egy gyereket.
- Anthony! - Nem hiszem el!
Nyomokat akarsz eltüntetni, vagy mi?
Semmit sem változtál. Miért akartál találkozni?
Beszélni akartam arról, ami történt.
Velünk?
Persze.
Jártunk pár hónapig,
- és úgy érzem... - Jézusom!
- Majdnem egy év volt. - Oké.
Pontosan. Jártunk,
kaptam ott egy állást, és te segítettél költözni.
- Igen. - És utána...
Hogy lett vége?
Milyen érzés volt?
Én úgy éreztem,
hogy vége a kapcsolatunknak.
Próbáltam ezt elmagyarázni neked
kíméletesen, de felhívott a főnököd...
Colin.
Miért ismételgeted így a nevét?
- Hogy? - Mintha nem ismernéd.
Folyamatosan hívogatott, megőrjített.
Én nem...
Nem emlékszel rá?
Nem.
Emlékszem a költözésre, és...
És ennyi.
KOLLÉGÁINK
BERGMAN, HEIDI SZEMÉLYZETI AKTA
MUNKAVISZONY KEZDETE: 2018. JANUÁR 9.
MUNKAVISZONY MEGSZŰNÉSE: 2018. MÁJUS 15.
ELBOCSÁTÁS OKA: HELYTELEN VISELKEDÉS / ERŐSZAK
DÁTUM: 2018/05/15
MUNKAVISZONY MEGSZŰNÉSE: 2018. MÁJUS 15.
A MEGSZŰNÉSÉNEK OKA: AZ ALKALMAZOTT KÓRHÁZBA KERÜLT
ELBOCSÁTÁS OKA: KÖTELESSÉGSZEGÉS / ERŐSZAK
A MEGSZŰNÉSNEK OKA: AZ ALKALMAZOTT KÓRHÁZBA KERÜLT
Kreatív supervisor: Dittrich-Varga Fruzsina BA KERÜLT