‫הומקאמינג‬
‫היכנסו.‬
‫תודה.‬
‫שרייר, די, בנאדם.‬
‫פרק שני אננס‬
‫אני לא יודעת מה קרה.‬
‫קניתי מזון לדגים, האכלתי אותם שלוש פעמים ביום.‬
‫זה הרבה יותר מדי.‬
‫- באמת? - כן. פעם ביום, גג.‬
‫ממש קמצוץ.‬
‫שבעה עשר באפריל, 2018.‬
‫עם אני לקוח "הומקאמינג" ומומחה לדגים, וולטר קרוז.‬
‫זה השבוע השני, מפגש שני.‬
‫סיימתי את דף העבודה.‬
‫כן, לא הייתי בטוח איך לענות על חלק מהשאלות, אז אני פשוט...‬
‫זה בסדר, זה פשוט כדי לתת לי מושג בנוגע לחלק מהחוויות שלך.‬
‫מה זה, "עליית הטיטניק"?‬
‫זה פשוט סיפור מצחיק‬
‫על בחור שנהגנו לעבוד עליו, בנג'י.‬
‫תספר לי אותו?‬
‫הוא היה בחור קטן, והוא היה כפייתי לגבי...‬
‫- את מכירה את הסרט "טיטניק"? - "טיטניק"? כן.‬
‫בסדר, אז זה היה הסרט האהוב ביותר על בנג'י בכל הזמנים.‬
‫הוא צפה בו שוב ושוב.‬
‫היינו נאלצים לשמוע אותו נרדם בזמן שצפה בו.‬
‫יום אחד, איזה בחור, לסקי, שאל אותו מה דעתו על "עליית הטיטניק".‬
‫ובנג'י אמר, "מה?"‬
‫ולסקי אמר,‬
‫"זה סרט ההמשך ל'טיטניק', 'עליית הטיטניק'".‬
‫ובנג'י אמר, "על מה לעזאזל אתה מדבר?"‬
‫ולסקי אמר, "באמת חשבתי שצפית בו,‬
‫"בהתחשב בזה ש'טיטניק' הסרט האהוב עליך.‬
‫"כל אותן הדמויות שם, אבל הוא טוב פי עשרה."‬
‫נשמע לי שהיה לכם הרבה זמן פנוי.‬
‫אלוהים, כן, היינו משועממים כל כך.‬
‫בילינו כל היום בסגירת רחוב אחד,‬
‫פשוט עמדנו שם, חוטפים צעקות מחבר'ה במכוניות.‬
‫ואתה ובנג'י ולסקי כולכם הוצבתם שם?‬
‫כן, גם שרייר.‬
‫בכל מקרה, בנג'י חשב על זה כל היום, ובאותו לילה הוא התחבר לאינטרנט‬
‫והוא היה שם שעה, אולי שעתיים.‬
‫בסוף הוא יצא ואמר, "אין סיכוי.‬
‫"אין על זה כלום באינטרנט.‬
‫"אין דבר כזה, 'עליית הטיטניק'".‬
‫ולסקי, ברוגע, הוא פשוט אומר,‬
‫"מובן שלא. זה היה סרט עצמאי."‬
‫- רגע, הוא האמין לזה? - האמין לגמרי.‬
‫אוי לא!‬
‫ללסקי היה קשקוש שלם‬
‫על איך שג'יימס קמרון מימן בעצמו את סרט ההמשך‬
‫כדי לעקוף את האולפנים הגדולים,‬
‫אבל האולפן ניסה לעצור את זה בגלל זכויות יוצרים או משהו.‬
‫אז קשה להשיג את זה. זה נעשה ממש מורכב.‬
‫הייתה...‬
‫עלילה משנית על המאפיה‬
‫כשהאיטלקים נמצאים בסיפון התחתון,‬
‫וג'ק ורוז חייבים לנצח אותם.‬
‫והיה המון מין. כלומר, המון.‬
‫ג'ק היה... ג'ק זיין איזו מתבגרת פולנייה במחלקה הכי זולה.‬
‫לא, ג'ק אוהב את רוז.‬
‫לא, רוז מזיינת את הקפטן.‬
‫כלומר, מזיינת את הקפטן כשהם פוגעים בקרחון.‬
‫זה נמשך ונמשך.‬
‫אז בינתיים,‬
‫בנג'י מנסה בכפייתיות להשיג לעצמו עותק.‬
‫כלומר, מתחנן לחבר'ה בשק"מית,‬
‫"השיגו לי עותק של הסרט, בבקשה?‬
‫"שמו 'עליית הטיטניק'."‬
‫ואז לסקי הגיע אליהם, אל החבר'ה בשק"מית,‬
‫ואז בנג'י הלך לשם וביקש את זה שוב,‬
‫והם אמרו, "אה, 'עליית הטיטניק'!‬
‫"כן, אי אפשר להשיג את זה עוד.‬
‫"החיילים לוקחים את זה קשה מדי, זה טוב מדי."‬
‫- זה מרושע כל כך. - כן.‬
‫- אז בנג'י הבין את זה? - כן, בנג'י, בסופו של דבר.‬
‫לסקי סיפר לו?‬
‫לא, לסקי מת.‬
‫אני מצטערת.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני מניח שזה עושה את הסיפור עצוב יותר.‬
‫כן, לסקי מת... תני לי לחשוב, מעט לאחר מכן.‬
‫הרכב שהיה בו עלה על מטען.‬
‫כחודשיים לאחר מכן.‬
‫האמת היא שזה היה די מעצבן,‬
‫בנג'י המשיך לשאול על "עליית הטיטניק",‬
‫ובסופו של דבר נאלצנו לספר לו שלסקי המציא הכול.‬
‫לא יכולנו לספר לו שום דבר נוסף על זה‬
‫כי הוא המציא הכול.‬
‫זה בטח היה קשה, מה שקרה ללסקי.‬
‫כן.‬
‫רוצה לדבר על זה?‬
‫אולי.‬
‫אולי בהמשך.‬
‫בסדר.‬
‫לחיים!‬
‫- אתה בשבוע שני? - כן, שבוע שני.‬
‫קורה שאתה שומע תקתוקים או קולות לחיצה בראש אחרי ריצה?‬
‫לא.‬
‫תקופה של בחילה פתאומית?‬
‫הירדמות גפיים?‬
‫עייפות יתר לאחר אכילה או שתייה?‬
‫לא. מה מטרת השאלות האלה?‬
‫הן בטופס.‬
‫בסדר. סיימת. תוכל לשלוח את הבחור הבא?‬
‫כן, בטח.‬
‫בסדר, אחי. אתה הבא בתור.‬
‫חבר'ה, לילה טוב.‬
‫גם לך! תנוחי טוב.‬
‫"תנוחי טוב"?‬
‫מה? הייתי מנומס.‬
‫בסדר.‬
‫שיהיה, בנאדם. נתראה בארוחת ערב.‬
‫כן, נסעד סעודה מזינה ואז מנוחה.‬
‫וואו. זה מרשים.‬
‫פשוט לקחת אותם? אתה בכלל יודע מהם?‬
‫לא. אתה שאלת?‬
‫נראה לך שיגידו לנו את האמת?‬
‫נראה לי שכן.‬
‫אתה תאכל? זה טעים.‬
‫מאפה אננס טעים? אלוהים, הם נסחפים.‬
‫מה?‬
‫כל הקטע של פלורידה.‬
‫אננס זה קטע של פלורידה?‬
‫מה, מה זאת אומרת?‬
‫שם אנחנו נמצאים. בפלורידה.‬
‫כן.‬
‫מנין לך?‬
‫כי שם המטוס נחת.‬
‫נכון, באיזה שדה תעופה בפלורידה נחתת?‬
‫זה לא היה שדה תעופה אלא בסיס.‬
‫- נכון. גם אני. - בסדר. אז מה?‬
‫לאן הלכת לאחר מכן?‬
‫הסיעו אותנו לכאן.‬
‫נכון, ובדרך ראית שלט שאמר,‬
‫"ברוכים הבאים לפלורידה", משהו כזה?‬
‫- לא... - מה, ראית שלט אחר?‬
‫לא? משהו כזה, שאמר, "פלורידה"?‬
‫כן. נראה לי שכן.‬
‫הבן, אני לא. לא, אני לא...‬
‫אני לא זוכר שום דבר כזה.‬
‫אתה בטוח שראית?‬
‫המקום נראה כמו פלורידה, נכון?‬
‫בגלל עצי הדקל המזוינים? מה זה אומר?‬
‫יש עצי דקל בפלורידה.‬
‫כן, יש עצי דקל בפלורידה.‬
‫יש גם עצי דקל בקליפורניה.‬
‫ובקובה.‬
‫ובטח, לא יודע, בפיליפינים, נכון? לבנון.‬
‫מה אתה מנסה לומר, בנאדם?‬
‫כלום. אני פשוט...‬
‫אני פשוט אומר, טוב, אני מציין‬
‫שהסיבה היחידה שאנחנו חושבים שפה פלורידה‬
‫היא כי זה מה שהם אמרו לנו, נכון?‬
‫זאת הסיבה היחידה שיש לנו להאמין לזה.‬
‫- אם אנחנו לא בפלורידה, איפה אנחנו? - לא יודע.‬
‫נכון? זו הפואנטה שלי, למה שיסתירו את זה מאיתנו?‬
‫או שהם לא מסתירים, אתה טועה, ואנחנו בפלורידה.‬
‫כי אני בדרך כלל טועה?‬
‫כשאני מרגיש שיש פוטנציאל שמצב הוא אולי דפוק?‬
‫לא, אתה לא טועה.‬
‫כי הם מעולם לא שיקרו לנו בעבר?‬
‫- בסדר, אולי נצא לטיול? - כן.‬
‫נלך העירה, ונשאל אנשים באיזו מדינה אנחנו.‬
‫כן, נלך לקנות בירה. זה בטח יהיה בסדר.‬
‫אפשר לעזוב מתי שנרצה.‬
‫מנין לך?‬
‫מישהו אמר לך את זה?‬
‫לא, אבל זה ברור.‬
‫לא, אם מותר לנו, זה רק אומר שהם ציפו לזה.‬
‫בסדר? הם התכוננו לזה. אל תהיה דביל מזוין.‬
‫אני דביל?‬
‫בסדר, אז מה, אתה חושב שזה סתם מקום שבו רוצים לעזור לנו?‬
‫שבו נוכל לקחת את זה בקלות ולעבד דברים?‬
‫זה נשמע הגיוני?‬
‫מתי בפעם האחרונה למישהו היה אכפת ממך?‬
‫בסדר, כל החרא שעברנו בחו"ל.‬
‫- לאנשים אכפת ממך? - לי היה אכפת ממך.‬
‫לחבר'ה ביחידה היה אכפת ממך.‬
‫כן, ואיפה הם?‬
‫כלומר, איפה כולם? זה רק אתה, רק אני.‬
‫נבחרנו לטיפול הממש נחמד הזה‬
‫עם עצי דקל ואננס. למה?‬
‫אני לא מנסה לבטל את מה שאתה אומר, בסדר?‬
‫תחשוב מה שבא לך.‬
‫אבל זה לא ישנה את המציאות של המצב.‬
‫המצב? על מה לעזאזל אתה מדבר?‬
‫כלום. בסדר? שיהיה.‬
‫לא, ברצינות. אתה פה יותר זמן ממני.‬
‫- ספר לי, מה קורה? - שכח מזה, טוב? אני משוגע.‬
‫אתה לא משוגע.‬
‫הנה. הנה, אני בעד, בסדר? הנה.‬
‫זה פאקינג טוב. מה זה, אננס?‬
‫- אלוהים. - זה פאקינג טעים.‬
‫יו! היי, חבר'ה, טעמתם את הפאקינג מאפה אננס?‬
‫- שרייר. - לא, זה מדהים! הנה!‬
‫הביטו, זה טעים. פתח את הפה, זה טעים.‬
‫זה אוכל מזוין מפלורידה. הנה!‬
‫שרייר!‬
‫- היי! כולם, הקשיבו! - שרייר!‬
‫סתום את הפה! כולם, הקשיבו!‬
‫מי פה חושב שאנחנו בפלורידה?‬
‫מי פה חושב שזה אמיתי?‬
‫גב' טרוטר?‬
‫גב' טרוטר, מותק, זמן ללכת!‬
‫סוגרים, גב' טרוטר. הנה.‬
‫הי, סוגרים.‬
‫אה. בסדר.‬
‫תומס קרסקו קצין ציות‬
‫...האם יש זהב שחור מתחת לביתך?‬
‫השאר את כרטיס הביקור שלך כדי לדעת עוד!‬
‫- דייט לוהט? - את מכירה אותי.‬
‫- מה הבחור ההוא רצה? - מי?‬
‫מההפסקה שלך.‬
‫כלום. הוא חשב שאני מישהי אחרת.‬
‫- נתראה. - ביי.‬
‫רשומות אנשי צבא‬
‫1. שם וולטר קרוז‬
‫סמל וולטר קרוז מומחה ג'וזף שרייר‬
‫מומחה ג'ושוע לסקי טוראי דרגה ראשונה בנג'מין דיקינסון‬
‫צל"ש צבאי‬
‫סמל וולטר קרוז גדוד רגלים 508‬
‫8. הערות שוחרר להומקאמינג, מרכז מעבר‬
‫שחרור 23א' סיבה: התנהגות לא נאותה/אלימות‬
‫ב' תאריך (יום-חודש-שנה) 15-05-2018‬
‫הלו?‬
‫היי, אפשר לדבר עם וולטר קרוז, בבקשה?‬
‫מי זה?‬
‫שמי תומס קרסקו.‬
‫אני ממשרד המפקח הראשי במשרד ההגנה.‬
‫הוא השתחרר מהצבא לפני שנים.‬
‫כן, אני מודע לזה.‬
‫אבל אני כרגע בודק תלונה בנוגע למצב שלו ב...‬
‫אין מה לבדוק.‬
‫סליחה, מי זאת? עם מי אני מדבר, בבקשה?‬
‫זאת גלוריה מוריסו.‬
‫- ואת... - אמו.‬
‫אה. שלום.‬
‫וולטר, הוא לא שם כרגע? או...‬
‫לא.‬
‫לא, הוא לא שם, או...‬
‫תקשיב, אני צריכה לסיים.‬
‫חכי, אם את... אם תוכלי...‬
‫תוכלי... אולי תוכלי לעזור לי.‬
‫בנך קיבל טיפול בתכנית, מרכז הומקאמינג?‬
‫חבר צוות דיווח שהוחזק שם בניגוד לרצונו.‬
‫ידוע לך משהו בנוגע לזה?‬
‫לא.‬
‫דיברתי עם המנהלנית, איזו היידי ברגמן, והיא...‬
‫היא אפילו לא זכרה שעבדה עם בנך.‬
‫אז אני פשוט תוהה אם היה בלבול או...‬
‫היידי ברגמן אמרה את זה?‬
‫כן. זה לא...‬
‫לא, זה לא.‬
‫מיס מוריסו, אם את מנסה להגן על בנך...‬
‫להגן עליו מפני מה?‬
‫כלומר, אם הוא...‬
‫אני רק אומר, אם הוא עשה משהו, או משהו קרה לו...‬
‫בסדר, שלום.‬
‫התנהגות לא נאותה/אלימות 15-05-2018‬
‫היי. את רעבה?‬
‫לא לזה.‬
‫עצרת בבית המרקחת?‬
‫- מותק? - לא, ההפסקה שלי הייתה...‬
‫היה די... היה מטורף היום.‬
‫- מה, דרה לא באה? - לא, בא איזה בחור.‬
‫בחור?‬
‫אימא, זה לא היה ככה.‬
‫הוא פשוט... הוא שאל על עבודתי הקודמת.‬
‫- רוצים שתחזרי לשם? - לא, זה לא היה העניין.‬
‫זה רעיון כל כך נוראי?‬
‫אולי תתקשרי אליהם, תראי אם יש משהו.‬
‫זו חברה גדולה, לא? אולי...‬
‫בסדר, אימא, די, בבקשה. אני מצטערת שהזכרתי את זה.‬
‫אני יודעת שזה היה מאתגר, התפקיד הזה.‬
‫אבל אם תקבלי הזדמנות שנייה להצליח שם...‬
‫- אימא, זה לא מה שקורה. - הם יחזירו אותך.‬
‫לא? אם רק תסבירי.‬
‫לא. אימא, איש לא רוצה שאחזור, בסדר?‬
‫אלוהים. הוא פשוט שאל למה חזרתי, ואמרתי שנפלת.‬
‫אני?‬
‫כן, אמרתי שנפלת ושנאלצתי לחזור ולטפל בך.‬
‫ואני לא מרגישה רע בנוגע לזה, אני לא רוצה שאת תרגישי.‬
‫- זאת לא הסיבה שחזרת, מותק. - בסדר, שיהיה.‬
‫שבאתי לארח לך חברה ולעזור.‬
‫לא. היידי. חזרת ואז נפלתי. זה היה כעבור חודשיים!‬
‫- לא נכון, אימא, כי אני... - כן נכון!‬
‫אז למה חזרתי הביתה, אם זה לא היה כדי לטפל בך?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫- את לא יודעת? - לא, סירבת לומר לי.‬
‫- סליחה. אני פשוט... לא. - תיכנס. אני הולכת.‬
‫מצאתי את היידי ברגמן, המנהלנית הרשומה מהומקאמינג?‬
‫נהדר. מה זה?‬
‫התלונה האנונימית מאפריל 2018?‬
‫2018? אלוהים. בסדר.‬
‫- מטופל, וולטר קרוז. - קרוז. נכון. בסדר, ו...?‬
‫ומיס ברגמן הזאת אמרה שהיא לא זוכרת שום וולטר קרוז.‬
‫לא קיבלת ממנה שום דבר משמעותי?‬
‫לא, ההתנהגות שלה הייתה משונה.‬
‫לא ברורה.‬
‫היא משונה באופן לא ברור?‬
‫לא, גברתי. לא ברורה באופן משונה.‬
‫אז התקשרתי לכתובת האחרונה של קרוז.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫הוא לא היה שם, אבל דיברתי עם אמו.‬
‫בסדר. מה היא אמרה?‬
‫היא אמרה...‬
‫"אין מה לבדוק."‬
‫אני לא מבינה. אז אתה אומר...‬
‫שיש...‬
‫שיש חוסר רצון, כן, בשני המקרים, שתיקה, שאני...‬
‫אז אתה רוצה להסלים את התלונה? אתה אומר שיש בה משהו?‬
‫לא. אבל יש לי הרגשה שיש...‬
‫זה בינרי, טום.‬
‫סוגרים או מסלימים. מצאת שהיא "לא ברורה באופן משונה".‬
‫אתה רוצה להסלים על סמך זה?‬
‫אז נסגור את זה.‬
‫סליחה, אפשר...‬
‫- אכפת לך? - סליחה.‬
‫בסדר, מוכן?‬
‫די, סטיבן. צריך לחכות לצוות צינור!‬
‫תקפוץ כשאומר, זה לא יגיע אלינו.‬
‫לא לנשום!‬
‫כן, שרייר התעצבן בארוחת ערב,‬
‫אבל דיברתי עם אבטחה והם אמרו שהוא נרגע.‬
‫פשוט רציתי ליידע אותך.‬
‫לעצור את זה?‬
‫ברור שיש דברים שדורשים פה טיפול.‬
‫תן לי לדבר איתו.‬
‫לדעתי יש לו פה עניינים נוספים.‬
‫הוא שבוע רביעי?‬
‫שרייר? כן, שבוע רביעי.‬
‫בסדר, זה לא כזה טוב. הוא עצבני מאוד, פרנואיד.‬
‫כפי שאמרתי, אולי נצטרך לטפל בשרייר באופן פרטני יותר.‬
‫לא. מה? מה זאת אומרת, פרטני?‬
‫כן, כי נראה שהוא מתקשה במובנים מסוימים...‬
‫לא. חכי, לא.‬
‫תראי, הנה מה שנעשה, היידי, טוב?‬
‫נוציא את קרוז מחדרו של שרייר.‬
‫אני לא יודע מה זה היה.‬
‫מעולם לא קבענו מדיניות נוקשה לגבי זה, לגבי מגורים.‬
‫ואולי יש יתרונות ל...‬
‫אמרת "מדיניות נוקשה"?‬
‫זה מה שאת צריכה, היידי? מדיניות נוקשה?‬
‫טוב, אני...‬
‫כי אנחנו מנסים לעשות פה משהו חדש, לא?‬
‫- כן, אבל חשבתי... - אנחנו זריזים.‬
‫אנחנו מסתגלים.‬
‫אז במקום לחכות שספר הכללים הקסום הזה יצוץ,‬
‫אולי פשוט נשתמש בהיגיון בריא?‬
‫אני מנסה לעשות את זה. זאת הייתה שיחה פרטית.‬
‫פרטית?‬
‫הבחור חטף התקף מאניה באמצע ארוחת ערב.‬
‫לא הייתי אומרת את זה.‬
‫מה זאת אומרת? אמרת לי לפני עשר שניות‬
‫שהוא עמד על שולחן מזוין. כן או לא?‬
‫לא, הוא כן. פשוט לא צריך להגזים בתגובה.‬
‫בסדר. היידי, מספיק.‬
‫סיימנו, טוב? הנה מה שיקרה.‬
‫מוכנה?‬
‫וולטר קרוז חוזר לחדרו שלו, וזהו.‬
‫מובן?‬
‫- היידי? - כן, מובן.‬
‫בסדר, צריך לכלוא את שרייר הלילה,‬
‫ואם התגובה הזו תחזור, נצטרך להציב אותו מחדש, טוב?‬
‫אנחנו מתקרבים כל כך למבוקשנו,‬
‫אני לא יכול שהבחור הזה יקלקל את כל המיזם. בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫אני אמור להיות עם אנשי ליבנסבלוט עכשיו,‬
‫סוגר את התחזיות האלה,‬
‫ובמקום, אני מתמודד עם החרא הזה! פאק!‬
‫אני יודעת. סליחה, קולין.‬
‫אל תתנצלי, פשוט תפעלי.‬
‫תודה רבה לך.‬
‫מה הסיכויים שזה יקרה?‬
‫כן? אני מכיר אותך?‬
‫לא, אדוני, אבל אני מכיר אותך ושמעתי על העבודה שלך, מר היידל.‬
‫זה כבוד אמיתי. קולין בלפסט מגייסט.‬
‫נעים להכיר.‬
‫היי, זה בסדר. יהיה בסדר.‬
‫נתראה בארוחת בוקר, טוב?‬
‫הלילה ננעל את הדלת, בסדר?‬
‫זאת החלטה שלך?‬
‫מי הורה על זה?‬
‫הלילה ננעל אותה.‬ , בסדר?‬