Hjemkomst
Kom inn.
Hei. Er du Walter?
-Ja, hei. Heidi? -Ja.
Greit.
Det var fint.
Det?
Ja.
Liker du fisk?
Ikke spesielt. Det sto her da jeg kom hit.
Jeg har bestemt meg for at det er beroligende.
Jeg føler meg på en måte beroliget.
Fint.
Sett deg.
Vi kan starte, og hvis det er greit,
vil jeg gjerne ta opptak til eget bruk.
-Det er greit. -Flott.
Og...
Den er ny og litt forvirrende.
Jeg beklager.
Sånn.
Det er 10. april 2018, dette er Heidi Bergman.
Jeg er med Homecoming-klient Walter Cruz. Uke én, første time.
EPISODE ÉN - OBLIGATORISK
Mrs. Trotter?
Hallo?
Ja. Ta deg litt kaffe.
AJ, vi har snakket om dette.
Du må bare hjelpe meg med denne ene tingen.
Jeg jobber her. Vi lurer ikke folkene...
Hva med dette er lureri?
-Alt. -Heidi.
Et tilfeldig spørsmål...
Hadde du ønsket å vite det om du kunne doble eller tredoble nettoformuen?
Høres det ut som lureri?
Du kan ikke tredoble ingenting, AJ.
Ser du? Kom deg ut.
Vet du hva du vil ha?
-Nei, jeg... -Greit, ta den tiden du trenger,
-så kommer jeg tilbake. -Nei, beklager. Jeg er ikke her for spise.
Heidi? Er det navnet ditt?
Ja.
Heidi Bergman, stemmer det?
Ja, kjenner jeg deg?
Jeg er Thomas Carrasco fra FDGIA.
-Hva? -Forsvarsdepartementet,
generalinspektørens avdeling?
Spør du meg?
Nei, beklager. Det er det.
Og du er Heidi Bergman?
Du var ansatt ved Homecoming overgangssenter?
Ja, for mange år siden.
-Hvor mange? -Hva?
Hvor mange år er det siden du jobbet for Homecoming?
Jeg vet ikke, kanskje fire? Hva gjelder dette?
Vi har mottatt en klage om det programmet,
og du er oppført som leder, så...
Jeg vet ikke...
Soldatene du behandlet der,
hvordan har de...
Kan du vente utenfor?
Så tar jeg en pause for å snakke med deg.
-Klart. Med én gang? -Ja, jeg skal bare...
-Vi møtes der ute? -Like utenfor døren.
-Vi møtes like utenfor døren? -Ja.
-Døren. -Like utenfor.
Ok. Walter Cruz, 26 år gammel, utplassert tre ganger.
-Når kom du hit? Fredag? -Ja.
Flott. Jeg skal egentlig lese denne velkomsten for deg.
La meg advare deg. Den er veldig kjedelig.
-Ok. -Ok.
"Velkommen, Walter Cruz, til Homecoming overgangssenter.
"La meg først få takke deg,
"på vegne av presidenten og en takknemlig nasjon,
"for din dyrebare tjeneste.
"Vi takker deg for din beskyttelse."
Veldig teit, jeg vet det.
Nei, det går greit.
"Jeg heter Heidi Bergman,
"og jeg er saksbehandler for denne reintegreringsprosessen.
"Anlegget vårt er et trygt sted
"hvor du kan bearbeide dine militære erfaringer
"og gjøre deg kjent med det sivile liv på nytt
"i et overvåket miljø."
Det betyr å få deg tilbake på sporet nå som du er tilbake.
Karrieremessig, helsemessig...
Kort fortalt: Jeg jobber for deg.
-Ok. -Greit, så det eneste...
Jeg vil ikke si "obligatorisk", men...
Men obligatorisk.
Ja, jeg antar det.
Det eneste obligatoriske er gruppemåltidene i kafeteriaen,
seminarene, som du vil få høre om,
og disse møtene med meg, som forhåpentligvis ikke blir en lidelse.
Det høres flott ut.
Jeg vil føye meg etter dette.
"Føye deg"?
Jeg vet hvorfor jeg er her.
Andre karer kom hjem,
ble veldig gira og bare hoppet uti det, og så...
Så fikk de problemer.
Jeg vil ikke ende opp som dem. Men jeg er ivrig.
Ivrig etter hva?
Å få et liv.
Et travelt, rent liv.
Jeg vil ikke forurense ting her med problemene mine,
med stresset mitt eller noe, så...
Jeg bare...
Jeg vil bare legge alt bak meg.
Jeg forstår.
Og du anerkjenner at din deltakelse
i Homecoming-tiltaket er frivillig og ikke påtvunget?
Du må verbalt anerkjenne det.
Ja, det gjør jeg.
Dette er Heidi Bergman med Walter Cruz.
Jeg ser ingen grunn til å ikke godkjenne Cruz
til plassering i en undergruppe og begynne med...
-Hei, Colin? -Heidi?
Forbindelsen er dårlig. Er du der?
-Jeg er her. Kan du høre meg? -Ja.
Ja, men jeg hører deg så vidt.
Kan jeg hjelpe deg med noe?
Svarte, hva var det jeg skulle spørre om?
Nå er det helt borte. Hva var det jeg skulle...
-Svarte. -Jeg er på det nye laboratoriet.
Hvordan ser det ut der borte?
Alt er i full gang.
Nå får vi jevne forsyninger.
Det er flott.
Du kan bare fokusere på arbeidet med karene.
Er det samme medisinering? Ingen endringer i...
La oss ikke bruke det ordet her, ok?
Nå som karene har flyttet inn, burde vi være diskré.
-Ja, ok. -Hvordan går det der?
-Tja... -Jeg vet det,
et kontorbygg er ikke ideelle klinikkomgivelser.
Nei, det går bra. Staben har vært til stor hjelp.
Vi har fått fjernet alle kontorsakene...
Og innredningen, Heidi? Atmosfæren?
-Jeg sa vi ønsket hipt, men maskulint. -Ja.
-Hvordan ser det ut? -Det ser bra ut.
Interiørarkitekten gjorde en flott jobb.
Ok, perfekt.
Vi får bedre omgivelser
så snart vi får noen resultater.
Greit. Karene synes ikke å bry seg. Og...
Ok, men du forstår vel at det haster?
-Vi trenger dataene, det er nøkkelen. -Selvsagt.
Har presentasjonen hos Forsvarsdepartementet om seks uker.
Alt må være klart innen da. Forstått?
-Forstått. -Ok.
Så hvor snart tror du at du kan gi meg dem?
Hva da?
Dataene, Heidi! Du gir vel alt for å klare det?
Ja, absolutt. Og jeg tror vi ser...
Vi trenger kirurgisk presisjon i dette.
-Alt disse karene husker. -Ja.
Vi må være svært nøye med de greiene.
Ok, absolutt. Jeg bare...
Om du kan gi meg et øyeblikk,
hadde jeg nettopp en time med Walter Cruz.
Han er en flott kandidat. Han er svært ivrig etter å...
Nei, Heidi. Jeg har dårlig tid.
Jeg må være på flyplassen om 32 minutter.
Jeg skal være rask.
Med tanke på det å være nøye, som du sa,
og gjennomtenkt, kan vi kanskje velge en mer holistisk tilnærmingsmåte
i forhold til behandlingens tidlige stadier.
"Holistisk"?
Jeg føler vi bare kaster dem inn i prosessen
uten å utvikle en relasjon, og jeg...
Jeg må stoppe deg der.
Ok.
Vi er på jakt etter informasjon.
Ikke relasjoner, ikke nære forbindelser.
Vi må vite hva disse mennene går og bærer på.
Jeg forstår det. Men med tanke på...
Ut fra det du nettopp sa, gjør du ikke det.
Så du må snu helt på flisa her, ok?
Ja, ok.
Jeg bare tenkte på...
-For bedre data... -Om jeg drar til FD
og sier ting som "holistisk", vet du hva de vil...
Nei, jeg vet ikke hva de ville ha gjort.
Vi trenger ordentlige bevis her,
tilstrekkelig med data å gi til bevilgningsfolkene,
så de holder kjeft, slutter å krangle
og starter godkjenningsprosessen.
Det er målet vårt. Forstått?
-Ja. -Du er super, Heidi.
Jeg mener det, det er flott arbeid.
Men du må ha et aggressivt, konstant fokus,
så vil det gå bra. Ok?
Ok, skal bli. Takk, Colin.
Jeg drar til flyplassen. Flyturen er på 22 timer.
Greit, god tur.
Hva pokker var alt dette?
-Vi kan ikke ha dritt over hele gulvet. -Var det alt, Colin?
Jeg må skynde meg hjem.
Disse greiene skal til Amerika.
USA, ikke sant?
-Ja, så det må være rent. -Colin, snakker du til meg?
Det må være helt sterilt, ok?
Sterilt. Rent.
-Hvordan sier man sterilt på... -Ok, jeg legger på...
Vent, Heidi!
-Jeg husker hva jeg skulle spørre om. -Flott.
Kjørte vi bakgrunnssjekken på ryddeguttene?
Bakgrunnssjekke hva?
Ryddeguttene? Bakgrunnssjekket vi dem?
Uansett hvem som jobber i kafeen.
Jeg visste ikke at det var min jobb...
Hva? Selvsagt er det...
Ok, hør her, Heidi.
Vi må være ekstremt nøye med maten.
Du er min mann på bakken der, ikke sant?
-Ja, absolutt. -Flott!
Så du må ta deg av det i kveld.
Ryddegutter, cateringfolk, alt sammen.
Bakgrunnssjekk, full gjennomgang, ok?
Alt må være sømløst, forstått?
Ok, jeg er på saken. Snarest.
Ok, fint. Jeg må gå.
Du klarer deg bra, Heidi. Kudos.
MYFLORIDA.COM Y0H T54 - SOLSKINNSSTATEN
-Hei. -Hei! Her inne.
-Noe lukter godt. -Det er cacio e pepe.
Fint. Jeg må gjøre meg ferdig med noe ovenpå.
Er snart tilbake.
Dette er godt, tusen takk.
Det er litt kaldt nå, men...
Unnskyld. Jeg var ovenpå mye lenger enn jeg forventet.
Jeg måtte sjekke noe for Colin.
-Skikkelig kontrollfrik, hva? -Nei, han er ikke...
Han er en travel fyr. Vi har mye vi må gjennomgå.
Ok. Men nå er du her.
Hva har du drevet med i dag?
Jeg endte opp med å gå meg en flott tur.
Ut til den lille flyplassen.
Den forbi motorveien? Det er åtte kilometer unna.
-Er det? -Ja. Gikk du dit?
Ja. Jeg gjorde vel det.
Uansett, det var et jetfly ute på rullebanen.
Piloten lente seg mot flyet,
og han stod der med avisen og kaffen.
Jeg tenkte: "Lurer på om jeg kunne gjort det."
Hva?
Å leve slik. Fly overalt, komme tilbake hit.
Det er vakkert her.
-Så vi begynte å prate. -Hvem?
-Tja... -Du og piloten?
Ja, og han sa det finnes en flyskole
ikke så langt herfra.
Anthony,
jeg setter pris på at du kom for å hjelpe meg med flyttingen.
-Jeg gjør det. -Vent.
Før vi begynner å snakke slik...
Du har et helt liv å komme tilbake til.
-Har jeg? Virkelig? -Ja, og jobben din...
Hos Keebler? Jeg hater den jobben.
-Ok. -Vent, Heidi...
-Vi har vært sammen i nesten et år. -Et år?
Ja, vi begynte å tekste i august. Så det blir...
-Ja, ok. -Omtrent ti måneder. Men...
Jeg vet du alltid sa at du ville holde det enkelt.
-Ja. -Jeg forstår det.
Men sannheten er at du inspirerer meg.
Etter alle de vanskelighetene
kom du deg ut av den byen og fant ditt kall.
Du hjelper de karene. Endelig lykkes du.
Jeg inspirerer deg til å...
-Unnskyld? -Hva inspirerer jeg deg til å gjøre?
Til å begynne på nytt.
Du skjønner.
Legge fortiden bak meg. Slik du gjør. Men sammen.
Du har altså hatt en lederstilling før?
-Ja, det stemmer. -Det er bra.
Du har ikke noe imot nattskift?
-Nei, det kan jeg gjøre. -Ok.
Du synes ikke å ha mye erfaring på dette området.
-Stemmer det? -Det er sant.
Men jeg lærer fort.
Ok, det liker jeg.
Greit, det får holde.
Takk for at du kom, vi gir deg beskjed.
Takk.
Det var veldig bra.
Det var flott. Jeg likte den delen
der du spurte meg om min egen erfaring i butikken,
for et intervju er en samtale,
ikke sant? Det går begge veier.
Så det var veldig bra. Mange takk.
-Ja. -Bra jobbet.
-Setter pris på det.
Du var knallflink.
Om et par år er du nok sjefsassistent.
Og et par år etter det...
Regional sjefsassistent.
Skal vi se. Hva med Rainey?
Ja, Rainey.
Greit, du er i fjerde uke, stemmer det?
-Ja. -Ok.
Om en måned kan du gjøre dette på ordentlig.
Jobbe i en skobutikk?
Uansett hva du velger, kan dette være god trening.
Greit, da begynner vi.
-Flott! Velkommen. Hei. -Hei.
Dette er skobutikken min. Jeg eier den.
Alt dette?
Kan jeg ta en kikk på CV-en din? Takk.
Jeg ser her at du har tjent i militæret.
-Det stemmer. -Flott.
Det elsker vi. Hva har du lært i militæret
som du kan få bruk for her i skobutikken?
Ikke så mye, egentlig.
Ok, men gjør et forsøk.
Det var en forbanna ørken. Det var ikke så mange skobutikker der.
Greit, men i forrige uke snakket du
om kommunikasjon mellom teammedlemmer.
Og hvor viktig det er for dere, ikke sant?
Gjorde jeg?
Bare gjør et forsøk. Ok? Vær så snill.
Jeg vet ikke. Sko...
Man må finne riktig størrelse, ellers får man infeksjon.
Nei, det er bra. Det er noe i det.
Kan du fortelle meg om det?
Jeg hadde et par sko.
De var for små for meg, og jeg var lat
-eller sta eller noe... -Lat og sta.
Du passer perfekt.
Hva pokker sa du?
Ikke tenk på det. Steng det ute. Ikke bry deg om det.
La oss holde oss her i skobutikken.
Rainey?
Hva var det du sa? Du snakket om infeksjon, ikke sant?
Ja, bare det at jeg fortsatte å bruke dem,
og med tiden slet jeg av huden foran på stortåa mi.
Så kom det sopp, og den ble betent...
Og innen jeg fikk noen til å se på den, sa de:
"Hva pokker feiler det deg? Du mistet nesten tåa di."
Så, ja... Sko.
Ok, det var interessant.
Ja, personlige historier er alltid...
Men i slike omgivelser...
Jeg skjønner hva vi prøver på. Det er ikke nødvendig.
-Hva er ikke nødvendig? -Dette. Jeg har en jobb.
Har du?
Vi snakker om fremtiden din.
-Ditt neste kapittel. -Neste kapittel?
Hele den pokkers boka mi ligger der borte.
Dette er bare en øvelse for å hjelpe deg...
Jeg forstår hva det er, og det er latterlig.
-Hva er latterlig? -Dette. Du.
Ro deg ned, Rainey.
Greit, ro dere ned!
Svarte.
La oss roe oss ned.
Så dro kompisen min Shrier meg vekk.
Hva skjedde etter det?
Etter det? Ingenting.
Rådgiveren sendte oss til rommene våre, og så ba han meg om å gå hit.
Hva tenker du om det?
Om hva da?
Om det som nettopp skjedde.
Flau, antar jeg.
Hvorfor det?
Fordi jeg mistet kontrollen. Over meg selv.
-Men han slo deg. -Nei, han gjorde ikke det.
Jo, han gjorde det.
Det står her.
"Cruz konfronterte Rainey,
-"som slo Cruz i..." -Ja, jeg vet det, men...
Det føles bare ikke som meg, å reagere slik.
Og det bekymrer deg?
Ja. Det gjør det.
Du vet,
Rainey sliter åpenbart med sine egne greier,
og så gikk det skeis.
Det skjer med oss alle iblant. Inkludert meg selv.
Hvordan skjer det med deg?
På forskjellige måter.
Gi meg et eksempel.
Jeg får sånne innfall,
tanker om hva jeg kan gjøre mot meg selv.
Jeg er bare anspent.
Helt sikkert.
Ok, her har du et eksempel.
Jeg ville ikke egentlig gjøre dette, men...
Det er et skrivebord på rommet mitt.
Av tre, og det har skarpe hjørner.
Da jeg kom hit, skjønte jeg ikke hvorfor,
men jeg forestilte meg selv sittende i en stol,
og jeg lener meg helt tilbake
og skaller pannen i hjørnet av bordet.
Treffer det akkurat her.
Men...
Det var det mest ekstreme.
Det skjer ikke alltid slik.
Hvor ofte, tror du?
Jeg er lei for det, det er en fugl.
Den stopper snart.
Det er utrolig.
Nei, den gjør meg sprø.
Det er en beskyttet art. Så vi får ikke røre den.
Jeg kan ta meg av den, om du vil.
-Kan du? -Ikke noe problem.
Midt på natten. Full kamuflasje.
Den våkner opp i Everglades. Alle vinner.
Det hadde vært flott.
Da hadde jeg skyldt deg en stor tjeneste.
Ser du?
Borte.
Bare med tankene mine.
Takk.
Hva med søvn?
Har du søvnproblemer?
Ja, litt.
Mareritt og slike ting.
Det er svært normalt.
Vi kan se om en av karene ønsker en romkamerat i et par netter.
Hva mener du?
Noen av karene, når de kommer hit
og har et eget rom for seg selv, er de atskilt fra enheten sin,
og det er litt for stille.
Så vi kan spørre noen.
Ok, kanskje.
Kanskje Shrier?
Ja, det er greit for meg. Er det tillatt?
Selvsagt.
Vi er her for å hjelpe deg med overgangen.
Alt som støtter det, ønsker vi å gjøre.
Jeg har to minutter.
-Setter pris på samarbeidet. -Går du litt bort fra døren?
-Klart. -Takk.
Så?
Du jobbet altså for Homecoming? Ved Tampa-anlegget?
Ja, for flere år siden. Det sa jeg. Hva gjelder dette?
Avdelingen min gransker og gjennomgår klager.
Jeg undersøker visse anklager om at...
-Om meg? -At...
-Nei. -Ok, så...
Men du var leder der, ikke sant?
Jeg var rådgiver.
Rådgiver, greit.
Hvorfor forlot du den jobben?
Jeg sluttet.
Hvorfor?
Mamma ble skadet.
Jeg måtte komme hjem og ta meg av henne.
Du sluttet i jobben i Tampa fordi moren din ble skadet.
Og nå jobber du på denne restauranten?
Tja, det var det jeg fant.
-Jeg måtte hjem og... -Fordi moren din ble skadet.
Ja.
Er arbeidsgiveren din klar over...
-Hva har det med saken å gjøre? -Jeg bare...
-Du ville ikke snakke der inne, og... -Hei!
Ja.
-Alt i orden? -Ja.
-Sikker?
Ja, jeg kommer snart.
-Ok. -Takk.
Det er litt flaut.
Jeg hadde en karriere, og så måtte jeg komme tilbake.
Nå gjør jeg dette. Greit?
Hva var pliktene dine der?
Jeg var rådgiver, som jeg sa.
Hva innebar det?
Jeg jobbet med soldater. Deres mentale helse.
Jeg husker ikke stort av det.
Jeg var...
Det passet ikke for meg. Er vi ferdige?
Ms. Bergman,
jeg prøver bare å finne ut grunnleggende informasjon om programmet.
-Jeg ønsker ikke å gjøre deg opprørt. -Jeg er ikke det.
Kan du fortelle meg om klientene dine var der
på frivillig grunnlag eller...
Jeg vet ikke.
Vet du ikke?
Har du et skilt?
Har du legitimasjon?
Jeg har et visittkort.
Som jeg forklarte, mottok vi en klage.
Det skjedde for fire år siden.
I løpet av tiden din der, og spesielt den ene...
"En av soldatene ønsker å dra,
"han vil dra hjem, men han får ikke lov."
Spørsmålet mitt er
om mennene var der på frivillig basis...
Jeg svarte på spørsmålet ditt. Jeg må gå inn igjen.
Er det en grunn til at du nekter...
Jeg nekter ikke. Jeg husker ikke.
Husker du ikke noe om jobben din?
Det har jeg allerede sagt.
Hva med navnet Walter Cruz?
Husker du ham?
Nei. r du ham?