Pentru totdeauna
Oscar?
Ce s-a întâmplat?
Ai leșinat.
Ai fost inconștient o vreme. Te-am adus lângă ocean.
E ca fântâna.
Dumnezeule!
Eram atât de obosit.
Nici măcar nu-mi amintesc.
Ai dat buzna ca un nebun la petrecere
și mi-ai zis o grămadă de rahaturi.
Cum ar fi?
Mi-ai spus că stric căsnicii.
Că sunt egoistă și rea
și că sunt o prefăcută.
Ei bine...
Minunat! Chiar cred lucrurile alea și mă bucur că le-am zis.
Ce?
- Vorbești serios? - Da.
Mi-ai făcut un lucru crud și oribil.
Ai fugit cu altcineva.
Apropo, ce se întâmplă acolo?
- Ești lesbiană acum? - Nu.
Adică...
Eu și Kase ne înțelegem foarte bine.
Și nu te culci cu ea?
Nu. Dar știi ce?
Chiar dacă aș fi făcut-o, nu m-ar face neapărat lesbiană.
Sexualitatea e un spectru.
Taci din gură!
Ba nu!
N-a fost o decizie ușoară.
Știi cât de greu mi-a fost să plec?
Nu, nu știu,
pentru că n-ai venit să vorbim ca niște adulți.
De fiecare dată, când am încercat să vorbim,
ai evitat conversația.
Nu e adevărat.
Când eram în viață tot timpul era așa, iar de când am murit, e mai rău.
- Nu e așa. - O faci chiar și acum.
- Nu sunt de acord. - Doamne!
N-are rost.
De asta ai venit până aici?
Să-mi spui că sunt un om rău?
Da.
Și nu mi-a păsat niciodată de sora-ta.
Kathy sau Stephanie?
Vorbesc despre Kathy!
Toți o iubesc pe Stephanie. Are brioșeria aia minunată.
Am terminat?
Ai terminat cu copilăriile tale?
Dacă tot ai adus vorba, nu.
Vreau să divorțez.
Ce? Glumești?
Realizezi că suntem morți, nu?
Eu, Oscar Hoffman...
Dumnezeule!
... jur solemn să divorțez de June Hoffman
pe motiv de dezertare și violență emoțională.
E o prostie!
Fă-o și gata!
Și apoi am terminat? Grozav!
Eu, June Hoffman, jur solemn să divorțez de Oscar Hoffman,
pentru că e un nesimțit pasiv-agresiv.
Bine, la mine a fost mai legal.
Deci, asta e.
În regulă. E oficial.
Minunat, oficial.
Mă întorc la Riverside.
Unde oamenii sunt drăguți.
Deci...
Adio!
Pa!
Dumnezeule!
Ce se întâmplă aici?
Începem Purificarea.
Ce e aia?
O dată pe an, ne ducem toate lucrurile pe plajă,
facem un rug uriaș și le ardem.
Pe naiba!
De ce faceți asta?
Ca să ne reamintim să lăsăm totul în urmă.
Ce?
Obiecte care au fost odată importante, acum sunt efemere pentru noi.
Am fost ca fluturii, iar acum ei sunt.
O ironie, nu?
În plus, un foc de tabără pe plajă e destul de mișto.
Uneori spui lucruri stupide, dar îmi plac.
Ăsta e un har. Prețuiește-l!
Mulțumesc.
Așa voi face.
Rahat!
Eu plec. Voi mai puteți rămâne.
Să știi că sunt puțin geloasă că ai divorțat.
- Da? - Da.
Și, ești bine?
Chiar sunt.
Jur că m-am simțit de parcă mi-am luat o piatră de pe inimă.
Mă simt minunat.
Și eu!
Petrecerea asta e minunată.
E cea mai tare petrecere.
Nu știu.
Am fost la bar mitzvah-ul nepotului meu
unde tema era „Restaurante”.
Mă duc acasă.
Serios?
Da, sunt obosită.
Dacă și morții au mahmureală, e nasol.
Te superi dacă mai rămân?
Bineînțeles că nu.
- Pa! - Pa!
Știu că am ascultat multă muzică grozavă astă-seară,
dar iată care cred eu că este
cea mai tare melodie din toate timpurile.
Doi, trei...
Bună, Marisol! Gregory!
Poftim, termin-o tu!
Alo, te văd! Vino înapoi!
Nu sunt eu.
Sunt altcineva!
Nu poți fugi. Ai probleme la picior.
Ce mai faci aici? Ai spus că pleci.
Am încercat, dar nu am putut.
Cum adică n-ai putut?
Ce anume căutăm? Unde mergem?
Așteaptă!
Ce face Kase?
E bine.
Voi faceți schimb de cămăși?
Avem propriile haine.
Nu e o întrebare aiurea. Aveți cam aceeași mărime.
Putem să nu vorbim.
- Salutare! - Rahat!
Dumnezeule!
Încotro mergeți?
Nicăieri.
Nu e așa.
Eu nu merg nicăieri. El se întoarce în Riverside.
Ba nu cred.
Am mai discutat asta.
Noi doi am mai discutat asta.
Ce vrei să spui?
Dle, nu știu care-i treaba cu dumneata,
dar el e fostul meu soț,
și se întoarce în Riverside, ca să scap de el.
Mă tem că e imposibil.
Toate drumurile duc la Oceanside.
Ne-am mai întâlnit.
Parcă așa mi-ai spus și atunci.
Și ție ți-a mai spus-o?
- Cred că da. - Da.
Vă rog, dle. Nu voi spune nimănui de Oceanside, bine?
Nu mai zic nimic dacă asta e problema.
Dar trebuie să înțelegeți. E o situație nasoală.
- Da. - Exact...
Nu e genul de divorț după care rămânem prieteni.
A avut o aventură emoțională.
Așa e.
Trebuie să înțelegeți, nu?
Ați fost căsătorit?
Divorțat?
Toate drumurile duc la Oceanside.
- Corect. - Ți-am spus.
- I-am spus. - Așa e.
Dar nu m-a crezut, așa că a trebuit să-i arăt.
Așa e.
Știți cum e, nu?
Cu soțiile?
Dacă sunteți căsătorit.
Îmi dați mai mult impresia de burlac...
Nu știu.
În regulă.
Apropo, ce aveți în servietă?
Mă tot întrebam.
- Hârtii? - Ar trebui să mergem.
Da, cred că ai dreptate.
- Mulțumesc! - Nu.
Aici stau.
Ce?
Aici ai locuit?
Ce altceva pot face?
Nu vreau să fiu în apropierea ta.
Și o să stai aici pentru totdeauna?
Categoric nu.
Am un plan. Hai să-ți arăt ceva.
Uite-o!
Ce anume?
E o barcă.
Nu e o barcă. Sunt trei bușteni.
Nu e o barcă încă, lucrez la ea.
A spus că toate drumurile duc la Oceanside.
N-a spus nimic despre mare.
Măcar știi cum să construiești o barcă?
Da, am făcut multe machete când eram mic.
Doamne!
E același principiu, trebuie doar să mărești scara.
Iisuse!
O pot face.
Dar am nevoie de materiale.
Da, cum ar fi?
Un cuțit.
O velă.
Mai multă frânghie.
Mi-ar trebui multe. Aici am doar trei bușteni.
Poate mă poți ajuta.
De ce aș face asta?
Vrei să plec de aici sau nu?
Va dura o veșnicie, dacă trebuie să mă tot furișez.
Nu știu.
Haide! Nici măcar nu trebuie să ne vedem.
Bine, e o stâncă plată chiar acolo după colț.
N-ai cum s-o ratezi. Lasă-le acolo și le iau eu.
- Da, bine. Te voi ajuta. - Grozav!
Dar doar pentru că nu vreau să-mi distragi atenția
din a-mi organiza un concert minunat pentru prietenii mei.
N-a fost atât de tare.
Taci! Am fost grozavă.
Ai rămas prea des fără aer.
- Bună! - 'Neața!
Acum ai ajuns acasă?
Da. M-am luat cu treburi.
Vin și eu imediat.
Bine.
Te pot vedea.
Ești încă aici?
Cred că e destul de evident că sunt încă aici, da.
Voiam să văd cât e ceasul.
Am făcut un cadran solar.
E între 14:00 și 19:00.
E ora 11:00.
Înnorat.
Ți-am adus un cearșaf.
E un pic cam mic.
Poate ar merge ca velă de sus, dar nu ca velă principală.
Îmi pare rău să te dezamăgesc.
Cum merge barca?
Mamă!
Chiar ai progresat!
E așa surprinzător?
Nu.
Păreai surprinsă.
Ai spus „chiar”.
Doamne, Oscar! Încercam să-ți fac un compliment.
Tot cam de rahat arată, bine?
E mai bine așa? Te ajută?
Spun doar că am avut dreptate, iar tu, nu.
Ți-am spus că o pot construi.
Trebuia doar s-o fac cu ce aveam. Și așa am făcut.
Grozav!
De fapt, știi ce?
Dacă tot n-o să mai fim împreună,
nu se spune așa,
e „să pui carne pe oase”.
Ce?
Tu tot timpul o spui greșit.
Expresia nu e așa.
Folosești greșit expresia și pari idiot.
Eu le-am auzit pe ambele.
Da. Varianta ta
și varianta corectă, pe care o zice toată lumea.
Carne.
Carne pe oase, să pui carne pe oase.
Să pun carne pe oase.
Da, înțeleg ce spui.
Minunat.
Deci, atunci, am stabilit.
Ar trebui să te pregătești.
Facem o chestie numită Purificare
și toți vor fi distrași.
Vei putea să te furișezi.
Ce e „Purificarea”?
E...
O purificare etnică?
Nu. E...
Vor fi multe focuri pe plajă, dansat și din astea.
Fără genocid.
Slavă Domnului!
Bine, voi fi gata.
Și, apoi, totul se va termina.
Da.
- Grozav! - Minunat!
Bine.
Uite-ți șunca!
Nu știu la ce îți trebuie. O s-o mănânci pe barcă?
Ce? Am scris „ciocan”.
ȘUNCĂ
Nu!
Pescărușii mi-au stricat...
La naiba, Oscar! Șunca chiar era grea.
Dacă tot ai adus-o, aș face bine s-o mănânc.
Te rog!
Vrei și tu?
Cred că da, tot am cărat-o până aici.
N-am tacâmuri, va trebui să-ți folosești mâinile.
E în regulă.
Nu e rea.
Pe a ta cât nisip e?
- Mult. - Și pe a mea.
Dar așa e mâncarea pe plajă.
E un loc ciudat unde să mănânci.
E greu să te descurci aici.
Da.
Dacă ții mâncare în mână, se umple de nisip.
Dar, dacă ai tacâmuri,
trebui să cari o plasă de furculițe și cuțite.
Mă întreb,
care e cea mai bună mâncare pe plajă?
Înghețata?
E prea cald și înghețata se topește.
Când începi s-o mănânci, e o cursă contra cronometru.
Lingi marginile, încercând să o oprești să curgă.
Adică, nu îmi dai o gustare, ci o bombă cu ceas.
Ai dreptate.
Ce zici de churros?
Sunt portabili, delicioși, au mulți carbohidrați,
îți dau energie pentru înot.
Ești nebun?
Churros sunt acoperiți cu ceva ce aduce a nisip.
Ce mănânci? Nisip sau zahăr cu scorțișoară?
Nu știu. Cred că ambele.
Bine, care e ideea ta genială?
Nu sunt aici să ajut. Vreau doar să-ți stric ție ideile.
În regulă.
Stai așa!
Mâncarea perfectă pe plajă e...
Aripi picante.
Cu mult sos, lipicioase, foarte picante, perfecte pentru căldura de pe plajă
și când termini,
te simți îngrozitor și rămâi cu o grămadă scârboasă de oase.
Și, probabil, îți vor da diaree.
Vești bune, poți face pe plajă.
Știi, sincer,
îmi cam doresc niște aripioare acum.
Da, sună bine.
Fără supărare, șunco, aș fi vrut să fii aripi.
Îmi pare rău, amice.
Cum mi-ai spus?
Nu e nevoie de limbajul ăsta.
Tocmai te-a făcut dobitoc.
Ce ești până la urmă?
Ce parte a corpului ești, șunco?
Da, șuncă.
Ești pulpă?
Acum nu mai zici nimic.
- Nu mai ai nimic de spus. - Acum taci.
- Bine.
În regulă.
Ce faci?
Bună! Nu te-am auzit venind.
Bună!
De ce n-ai plecat încă?
N-am putut pleca.
Tipul cu servieta nu mă lasă.
Atunci, de ce stați aici, râzând în hohote?
E prima dată când stăm de vorbă
despre nimic.
Nu părea a fi nimic.
Știi ce? Suntem prea morți pentru rahatul ăsta.
Faceți ce vreți.
Noi am terminat-o.
Serios! Am terminat. Haide!
Uită-te la asta!
Îți vine să crezi?
E o nebunie.
Bună!
Ți-am adus ciocanul.
Bine.
Să vedem dacă e mai bun ca o piatră.
Da.
Categoric.
Am făcut bine că l-am cerut.
În regulă.
E gata de plecare.
Chiar vrei să faci asta?
Da.
O să plec mâine în zori, când se schimbă mareea.
Știi că oceanul este un loc foarte mare, nu?
Uită-te la el!
Da, știu.
Adică, pot face asta.
Am construit barca din bețe și gunoi.
Am mers până aici, fără să ating un Actual.
Știi, cred că, în tot timpul ăsta,
te-am subestimat puțin.
Da, cred că e adevărat.
Sincer, probabil, pentru că te-am folosit ca scuză de multe ori.
Ce vrei să spui?
Uneori dădeam vina pe tine că-mi stăteai în cale
să devin o versiune
ipotetic uimitoare a mea.
Dar n-aș fi devenit niciodată acea persoană.
Știi jobul ăla tare de care ți-am zis că l-am primit după moartea ta?
Da.
Adevărul e că...
Atunci când am fost la interviu, m-am panicat și am fugit.
Și am primit slujba
pentru că toți de la compania mea au fost arestați
și eu rămăsesem singura.
Știam că locul ăla era dubios.
Nu tu erai problema.
Eu am fost.
A fost mai ușor să dau vina pe tine.
Și îmi pare rău pentru asta.
E drăguț din partea ta să spui aceste lucruri, dar...
Nu te-ai înșelat în totalitate când ai dat vina pe mine.
Nu ți-am ușurat niciodată situația.
Au fost momente în care am știut că nu ești fericită
și au fost momente în care eu nu eram fericit,
dar mereu mi-a fost frică să vorbesc cu tine despre asta.
De ce?
Nu știu.
Cred că în subconștient,
eram speriat că dacă o să vorbim despre problemele noastre
ți-ai da seama că nu sunt de nasul tău.
Serios? Chiar și după atâta timp?
Da. Știu că pare prostesc.
Și așa am înrăutățit totul și te-am îndepărtat.
Și iată-ne aici!
Așa că și mie îmi pare rău.
Mulțumesc!
Cu plăcere!
În regulă.
Ei bine...
La revedere!
Pa!
Auzi?
Cred că tocmai am avut prima noastră conversație sinceră.
Păcat că n-a fost când eram în viață.
Da.
- Bună! - Salut!
- Bună!
Unde ai fost?
I-am mai dus lui Oscar ceva.
Va pleca de dimineață.
Oameni buni, adunați-vă!
A venit timpul.
Purificarea a început!
Aici erai.
Am nevoie de o pauză.
Gregory mi-a dat foc la față.
- Ce? - Da.
- Putem face asta? - Da.
Cum te-ai simțit?
Zici că mănânci mâncare thailandeză.
Niciodată nu știu ce să comand de la ei.
Încercam să iau salată
și primeam tot timpul ceva carne picantă.
Da.
Auzi, începi să uiți lucruri?
Da. Un pic.
Și eu.
E ciudat,
dar nu-mi amintesc ce lucram când eram în viață.
Cu siguranță mi-ai spus,
dar cred că era plictisitor, că și eu am uitat.
Bun.
Nu mai contează, nu?
Mă bucur că am venit.
Bună!
- Salut! - Bună!
Kase, am nevoie de cineva care să-mi dea foc,
și chiar vreau să fie cineva în care am încredere și-l iubesc.
Te pot ajuta.
- Mă întorc imediat. - Bine.
Îmi place să fiu moartă.
Banane!
Ce?
Banane.
Bananele sunt mâncarea ideală pe plajă.
Le poți ține în mână.
Dulci și nu-ți fac rău.
Sățioase, dar nu cad greu.
Și, partea cea mai bună,
vin în propriul ambalaj care le protejează de nisip.
Care e biodegradabil și poate fi aruncat oriunde.
Exact.
Banane. Ăsta e câștigătorul.
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
Nu trebuia să te părăsesc.
E în regulă. Ești aici acum. Asta e tot ce contează.
Deci, ce facem acum?
Ne întoarcem la Oceanside?
Nu vreau să mă întorc acolo.
Putem încerca să ne întoarcem la Riverside. Tre' să fie o cale.
- N-ar trebui să mergem înapoi. - Bine.
Să găsim o altă cale.
Avem o barcă.
Nu!
La naiba!
Nu!
Am muncit din greu la ea.
E în regulă.
Măcar era impresionantă.
Mulțumesc.
Și acum?
Am o idee.
Ai încredere în mine?
Desigur.
Pentru totdeauna
Subtitrarea: Ruxandra Jianu
Redactor Cristian Brinza nu