‫לנצח‬
‫אוסקר?‬
‫מה קרה?‬
‫התעלפת.‬
‫היית מחוסר הכרה לזמן מה. הבאתי אותך קרוב לאוקיינוס.‬
‫זה קצת כמו המזרקה.‬
‫אלוהים.‬
‫הייתי כל כך עייף.‬
‫אני אפילו לא זוכר.‬
‫התפרצת למסיבה שלנו כמו משוגע‬
‫ואמרת לי כל מיני דברים מגעילים.‬
‫כמו מה?‬
‫אמרת לי שאני הורסת משפחות.‬
‫ואמרת גם שאני אנוכית, ורשעה,‬
‫ושאני מתחזה?‬
‫טוב...‬
‫מעולה. כי אני באמת חושב ככה, ואני שמח שאמרתי את זה.‬
‫מה?‬
‫- אתה רציני? - כן.‬
‫עשית לי דבר אכזרי ונוראי.‬
‫פשוט ברחת עם מישהי אחרת.‬
‫דרך אגב, מה קורה עם זה?‬
‫- את לסבית עכשיו? - לא.‬
‫כלומר...‬
‫קייס ואני פשוט מבינות זו את זו ממש לעומק.‬
‫אז את לא שוכבת איתה?‬
‫לא. אבל אתה יודע מה?‬
‫גם אם כן, זה לא בהכרח הופך אותי לגיי.‬
‫מיניות היא ספקטרום.‬
‫תסתמי.‬
‫לא, אני לא אסתום.‬
‫זאת לא הייתה החלטה קלה.‬
‫אתה יודע כמה קשה היה לי לעזוב?‬
‫לא. אני לא יודע,‬
‫כי לא באת אליי כמו אדם בוגר כדי לדבר איתי על זה.‬
‫בכל פעם שניסיתי לדבר איתך על זה,‬
‫התחמקת מהשיחה.‬
‫זה לא נכון.‬
‫זה תמיד היה ככה כשהיינו בחיים, וזה נעשה אפילו גרוע יותר אחרי שמתנו.‬
‫- לא נכון. - אתה עושה את זה עכשיו.‬
‫- לא מסכים. - אלוהים.‬
‫זה חסר טעם.‬
‫אז בגלל זה באת כל הדרך לכאן?‬
‫באת לכאן רק להגיד לי שאני אדם רע?‬
‫כן.‬
‫וגם, אף פעם לא אהבתי את אחותך.‬
‫קת'י או סטפני?‬
‫ברור שאני מדבר על קת'י!‬
‫כולם אוהבים את סטפני. יש לה חנות קפקייקס נהדרת.‬
‫סיימנו?‬
‫סיימת להוריד את כל השטויות הילדותיות שלך מהלב?‬
‫אם את שואלת, אז לא.‬
‫אני רוצה להתגרש.‬
‫מה? אתה צוחק?‬
‫אתה קולט שאנחנו מתים, נכון?‬
‫אני, אוסקר הופמן...‬
‫אלוהים!‬
‫...נשבע בזאת להתגרש מג'ון הופמן‬
‫בעילה של נטישה ואלימות רגשית.‬
‫זה כל כך מטופש.‬
‫פשוט תעשי את זה.‬
‫ואז סיימנו? מעולה.‬
‫אני, ג'ון הופמן, נשבעת בזאת להתגרש מאוסקר הופמן‬
‫בעילה של היותו שמוק פסיבי-אגרסיבי.‬
‫טוב, שלי היה משפטי יותר.‬
‫ואני מניח שזהו זה.‬
‫בסדר. רשמית.‬
‫מעולה. רשמית.‬
‫אני אחזור לריברסייד.‬
‫בסדר, איפה שאנשים הם נחמדים.‬
‫אז...‬
‫שלום לנצח.‬
‫שלום.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫מה קורה כאן?‬
‫מתכוננים לטיהור.‬
‫מה זה?‬
‫פעם בשנה אנחנו לוקחים את כל חפצינו לחוף הים,‬
‫בונים מדורה ענקית, ושורפים אותם.‬
‫זין!‬
‫למה אתם עושים את זה?‬
‫זו תזכורת לכך שאנחנו תמיד צריכים לשכוח.‬
‫מה?‬
‫חפצים שפעם היו כל כך קבועים הם עכשיו בני חלוף עבורנו.‬
‫אנחנו היינו כמו פרפרים, ועכשיו הם כאלה.‬
‫אירוני מאוד, לא?‬
‫בנוסף, מדורה על החוף בטח נראית די מגניבה.‬
‫ג'ון, לפעמים הדברים שאת אומרת הם מטופשים, אבל אני בכל זאת נהנית מהם.‬
‫זה ממש כישרון. תנצרי אותו.‬
‫תודה.‬
‫באמת אנצור אותו.‬
‫שיט!‬
‫אני מסתלקת מכאן. תבלו ביחד או מה שלא יהיה.‬
‫אני קצת מקנאה שיצא לך להתגרש.‬
‫- כן? - כן.‬
‫אז את בסדר עם כל זה?‬
‫האמת שכן.‬
‫אני נשבעת שאני מרגישה כאילו ירד ממני נטל.‬
‫אני מרגישה נהדר.‬
‫גם אני!‬
‫המסיבה הזאת מדהימה.‬
‫זאת המסיבה הכי טובה שהייתי בה אי פעם.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫פעם הוזמנתי לחגיגת בר-מצווה של האחיין שלי‬
‫שהנושא שלה היה "מסעדות".‬
‫אני אלך הביתה.‬
‫באמת?‬
‫כן, אני עייפה.‬
‫אם אנשים מתים מקבלים הנגאובר, אכלתי אותה.‬
‫אכפת לך אם אשאר?‬
‫לא. ברור שלא.‬
‫- ביי. - ביי.‬
‫היי, כולם. אני יודעת ששמענו הרבה מוזיקה נהדרת כאן הלילה,‬
‫אבל הנה מה שאני מחשיבה‬
‫כשיר הטוב ביותר בכל הזמנים.‬
‫שתיים, שלוש...‬
‫הי, מריסול! גרגורי.‬
‫הנה, תסיים אתה. אל תפשל.‬
‫היי, אני רואה אותך! תחזור הנה!‬
‫זה לא אני!‬
‫אני מישהו אחר!‬
‫אתה לא תתחמק. יש לך רגליים דפוקות.‬
‫מה אתה עדיין עושה כאן? אמרת שתעזוב.‬
‫ניסיתי לעזוב, אבל לא יכולתי.‬
‫מה זאת אומרת לא יכולת?‬
‫מה אני מחפשת? לאן אנחנו הולכים?‬
‫חכי.‬
‫מה שלום קייס?‬
‫היא בסדר גמור.‬
‫חלקתן כבר חולצות?‬
‫יש לנו בגדים משלנו.‬
‫זאת לא שאלה מוזרה. אתן בערך אותה מידה.‬
‫לא חייבים לדבר.‬
‫- שלום לכם. - שיט!‬
‫אלוהים!‬
‫לאן אתם הולכים?‬
‫לשום מקום.‬
‫זה לא נכון.‬
‫אני לא הולכת לשום מקום. הוא חוזר לריברסייד.‬
‫אני חושב שלא.‬
‫כבר דיברנו על זה.‬
‫הוא ואני כבר דיברנו על זה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אדוני, אני לא יודעת מה בדיוק הקטע שלך,‬
‫אבל זה בעלי לשעבר,‬
‫והוא צריך לחזור לריברסייד כדי שיצא מהחיים שלי.‬
‫אני חושש שזה בלתי אפשרי.‬
‫כל הדרכים מובילות לאושנסייד.‬
‫כבר נפגשנו.‬
‫אני מרגישה שאמרת לי את זה בפעם האחרונה.‬
‫הוא אמר את זה גם לך?‬
‫- אני חושב שכן. - כן.‬
‫בבקשה, אדוני. לא אספר לאף אחד על אושנסייד, בסדר?‬
‫פשוט אסתום את הפה, אם זאת הבעיה.‬
‫אבל אתה חייב להבין. זה מצב גרוע.‬
‫- כן. - נכון.‬
‫אלה לא גירושים שאחריהם נשארים חברים.‬
‫היה לה רומן רגשי.‬
‫נכון.‬
‫אתה בטח מבין, נכון?‬
‫כלומר, היית נשוי?‬
‫גרוש?‬
‫כל הדרכים מובילות לאושנסייד.‬
‫- כן. - אמרתי לך.‬
‫- אמרתי לה. - זה נכון.‬
‫אבל היא לא האמינה לי, אז הייתי צריך להראות לה.‬
‫זה נכון.‬
‫אתה יודע איך זה, נכון?‬
‫אתה יודע, נכון? רעיות.‬
‫כלומר, אם אתה נשוי.‬
‫אני מקבל ממך וייב של רווק, אז...‬
‫אני לא יודע.‬
‫בסדר.‬
‫מה יש בתיק שלך, דרך אגב?‬
‫תהיתי לגבי זה.‬
‫- רק ניירות? - כדאי שנלך.‬
‫כן, אני חושב שאת צודקת. נכון.‬
‫- תודה. - לא.‬
‫אני פה.‬
‫מה?‬
‫כאן אתה גר?‬
‫מה עוד אוכל לעשות?‬
‫אני לא רוצה להיות קרוב אלייך.‬
‫אז מה? פשוט תישאר פה לנצח?‬
‫ממש לא.‬
‫יש לי תכנית. תני לי להראות לך משהו.‬
‫הנה היא.‬
‫הנה מה?‬
‫זאת סירה.‬
‫זאת לא סירה. אלה שלושה בולי עץ.‬
‫טוב, זאת עוד לא סירה. אני עדיין עובד עליה.‬
‫הוא אמר שכל הדרכים מובילות לאושנסייד.‬
‫הוא לא אמר שום דבר לגבי הים.‬
‫אתה בכלל יודע איך לבנות סירה?‬
‫כן. בניתי הרבה דגמי ספינות כשהייתי ילד.‬
‫אלוהים.‬
‫זה אותו עיקרון, צריך רק להגדיל את קנה המידה.‬
‫אלוהים.‬
‫אני יכול לעשות את זה.‬
‫אני רק צריך עוד כמה חומרים.‬
‫כן, כמו מה?‬
‫סכין.‬
‫מפרש.‬
‫אולי עוד קצת חבל.‬
‫אוכל להיעזר בהרבה דברים. בעיקרון, אלה רק שלושה בולי עץ.‬
‫אולי תוכלי לעזור לי.‬
‫למה שאעשה את זה?‬
‫את רוצה שאסתלק מכאן או לא?‬
‫זה ייקח לי נצח אם אצטרך להתגנב כל הזמן.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫בחייך. אנחנו אפילו לא צריכים לראות זה את זה.‬
‫טוב, יש סלע שטוח מעבר לעיקול שם.‬
‫אי אפשר לפספס אותו. פשוט תשאירי שם ואני אקח.‬
‫- כן, בטח. טוב, בסדר. אעזור לך. - מעולה.‬
‫אבל רק מפני שאני לא רוצה שתסיח את דעתי‬
‫מלבצע הופעה מדהימה מול כל החברים שלי.‬
‫היא לא הייתה מדהימה.‬
‫תסתום. הייתי נהדרת.‬
‫נגמר לך האוויר יותר מדי.‬
‫- היי. - בוקר.‬
‫חזרת הביתה רק עכשיו?‬
‫כן. התעכבתי.‬
‫אפגוש אותך עוד מעט.‬
‫טוב.‬
‫אני יכולה לראות אותך.‬
‫את עדיין כאן?‬
‫אני חושבת שדי ברור שאני עדיין כאן, כן.‬
‫רק בדקתי מה השעה.‬
‫בניתי שעון שמש למטה.‬
‫עכשיו בין 14:00 ל-19:00.‬
‫עכשיו 11:00.‬
‫מעונן.‬
‫אז הבאתי לך סדין.‬
‫הוא קצת קטן.‬
‫אולי הוא מתאים למפרש עילי, אבל לא למפרש ראשי.‬
‫סליחה שאכזבתי אותך, אדון ומפקד.‬
‫איך מתקדמת הסירה?‬
‫וואו!‬
‫באמת התקדמת יפה.‬
‫זה כל כך מפתיע?‬
‫לא.‬
‫נשמע כאילו הופתעת.‬
‫אמרת "באמת".‬
‫אלוהים, אוסקר, ניסיתי להחמיא לך.‬
‫זה עדיין נראה מחורבן מאוד, בסדר?‬
‫זה טוב יותר? זה עוזר?‬
‫אני רק אומר שאני צדקתי ואת טעית.‬
‫אמרתי לך שאוכל לבנות אותה.‬
‫רק הייתי צריך להוסיף קצת נופך למה שהיה לי, וכך עשיתי.‬
‫טוב. נהדר.‬
‫בעצם, אתה יודע מה?‬
‫מכיוון שלעולם לא נראה זה את זה שוב,‬
‫זה לא "להוסיף נופך",‬
‫זה "להוסיף נפח".‬
‫מה?‬
‫אתה תמיד אומר "להוסיף נופך".‬
‫זה "להוסיף נפח". אתה מוסיף "נפח" למשהו כדי להפוך אותו למלא יותר.‬
‫"להוסיף נופך" לא הגיוני כלל. אתה סתם נשמע כמו אידיוט.‬
‫שמעתי את זה גם וגם.‬
‫כן. הדרך שבה אתה אומר את זה,‬
‫והדרך הנכונה שבה כל האנשים בעולם אומרים את זה.‬
‫נפח, נפח, נפח, מנופח.‬
‫נפח, מנופח, להוסיף נפח.‬
‫הוספתי נפח משלי, הקהילה הוסיפה נפח משלה.‬
‫טוב, כן, אני מבין.‬
‫נהדר.‬
‫אז זה סגור.‬
‫כדאי שתהיה מוכן בקרוב.‬
‫אנחנו עושים משהו שנקרא "הטיהור",‬
‫וכולם יהיו עסוקים.‬
‫זה יהיה זמן טוב בשבילך לחמוק.‬
‫מה זה "הטיהור"?‬
‫זה...‬
‫טיהור אתני?‬
‫לא. זה...‬
‫זה הרבה מדורות על החוף, וריקודים וכאלה, קרוב לוודאי.‬
‫בלי רצח עם.‬
‫תודה לאל.‬
‫בסדר, אני אהיה מוכן.‬
‫ואז כל זה ייגמר.‬
‫כן.‬
‫- מעולה. - נהדר.‬
‫טוב.‬
‫הנה בשר החזיר שלך.‬
‫לא בטוחה למה רצית את זה. תאכל את זה בסירה?‬
‫מה? כתבתי "מחזיר אור".‬
‫חזיר‬
‫אוי, לא.‬
‫השחפים הרסו את המילה.‬
‫לעזאזל, אוסקר. והחזיר הזה היה כבד.‬
‫טוב, הוא כאן. אז אני כבר אוכל אותו, אני מניח.‬
‫תכייף.‬
‫את רוצה קצת?‬
‫אני מניחה. בכל זאת סחבתי את זה עד לכאן.‬
‫אין לי סכו"ם, אז תצטרכי לאכול עם הידיים.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה לא רע.‬
‫כמה חול יש בחתיכה שלך עכשיו?‬
‫- הרבה. - גם בשלי.‬
‫אבל אוכל על החוף זה קשה.‬
‫זה מקום מוזר לאכול בו.‬
‫קשה להצליח בזה.‬
‫כן. כאילו,‬
‫אם מחזיקים את האוכל ביד, יהיה עליו חול.‬
‫אבל אם צריכים כלי אוכל,‬
‫אז סוחבים שקית של מזלגות וסכינים.‬
‫אני תוהה‬
‫מה אוכל החוף הכי טוב של כל הזמנים.‬
‫מה לגבי גלידה?‬
‫בחוף הים חם וגלידה נמסה.‬
‫בשנייה שאתה מתחיל עם הגביע הזה, אתה במרוץ נגד השעון.‬
‫אתה מלקק מסביב, מנסה למנוע נזילה.‬
‫אתה לא נותן לי חטיף, אתה נותן לי פצצה מתקתקת.‬
‫טיעון טוב. בסדר.‬
‫מה עם צ'ורוס?‬
‫זה ניתן לנשיאה, טעים, מלא פחמימות,‬
‫נותן לך אנרגיה לשחות.‬
‫אתה מטורף?‬
‫צ'ורוס מכוסים בחומר שנראה בדיוק כמו חול.‬
‫מה החול? מה סוכר הקינמון?‬
‫אני לא יודעת. אני אוכלת את שניהם.‬
‫בסדר, גאונה, מה הרעיון המבריק שלך?‬
‫אני לא כאן כדי לעזור. אני כאן רק לקטול כל רעיון שיש לך.‬
‫בסדר.‬
‫רגע.‬
‫אוכל חוף הים המושלם הוא...‬
‫כנפיים חריפות.‬
‫מלא רוטב, דביק, ממש פיקנטי בשביל מזג האוויר החם בחוף,‬
‫וכשאת מסיימת,‬
‫את מרגישה נורא ונשארת לך ערימה מגעילה של עצמות.‬
‫וגם קרוב לוודאי שתקבל שלשול.‬
‫חדשות מצוינות. אתה עושה את זה על החוף.‬
‫את יודעת, באמת,‬
‫די בא לי כנפיים כרגע.‬
‫כן, זה נשמע טוב.‬
‫בלי להעליב, חזיר, אבל הלוואי שהיית כנפיים.‬
‫סליחה, חבר.‬
‫רגע. איך קראת לי?‬
‫אין צורך לדבר ככה.‬
‫הוא בדיוק קרא לך פרצוף-תחת מזדיין.‬
‫ומה אתה?‬
‫איזה חלק מן הגוף אתה, חזיר?‬
‫כן, חזיר.‬
‫אתה מפרק רגל?‬
‫עכשיו אתה שותק.‬
‫- אין לך מה להגיד. - עכשיו אתה שותק.‬
‫- עכשיו אתה שותק. - טוב.‬
‫בסדר. זה הגיוני.‬
‫מה אתם עושים?‬
‫היי. לא שמעתי אותך מגיעה.‬
‫הי.‬
‫חשבתי שעזבת. למה אתה עדיין כאן?‬
‫לא יכולתי לעזוב.‬
‫הבחור עם התיק לא נתן לי.‬
‫אז למה שניכם יושבים כאן ומקשקשים?‬
‫זאת הייתה הפעם הראשונה שישבנו ודיברנו,‬
‫וזה היה על כלום.‬
‫זה לא נראה על כלום.‬
‫את יודעת מה? כולנו מתים מדי בשביל החרא הזה.‬
‫שניכם תעשו מה שבא לכם.‬
‫הוא ואני גמרנו.‬
‫באמת. גמרנו. בואי.‬
‫תסתכלי על זה.‬
‫את מאמינה שאנחנו כאן?‬
‫זה די מטורף.‬
‫היי.‬
‫הבאתי לך פטיש.‬
‫טוב.‬
‫נראה אם זה יעבוד טוב יותר משיטת האבן שלי.‬
‫כן.‬
‫בהחלט כן.‬
‫צדקתי כשביקשתי את זה.‬
‫בסדר. זהו.‬
‫היא מוכנה.‬
‫אתה באמת תעשה את זה, מה?‬
‫כן.‬
‫אעזוב מחר עם שחר, בשעת השפל.‬
‫אתה יודע שהאוקיינוס הוא מקום גדול מאוד, נכון?‬
‫כלומר, תסתכל על זה.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫אני מסוגל לעשות את זה.‬
‫בניתי את הסירה הזאת, את יודעת, ממקלות ומזבל.‬
‫הלכתי עד לכאן בלי לגעת בשום עכשווי.‬
‫אתה יודע, אני חושבת שבמשך כל הזמן שהכרתי אותך,‬
‫המעטתי קצת בערך שלך.‬
‫כן, אני חושב שאולי זה נכון.‬
‫בכנות, אני חושבת שזה כנראה מפני שהשתמשתי בך כתירוץ הרבה פעמים.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫לפעמים האשמתי אותך בכך שאתה מונע ממני‬
‫להפוך למין גרסה היפותטית, מדהימה‬
‫וחדשה של עצמי.‬
‫אבל לעולם לא הייתי הופכת לאדם הזה.‬
‫אתה זוכר את התפקיד החדש והמדהים שסיפרתי לך שקיבלתי אחרי שמתת?‬
‫כן.‬
‫האמת היא...‬
‫כשהלכתי לראיון לתפקיד, נבהלתי נורא וברחתי.‬
‫וקיבלתי את התפקיד‬
‫רק כי כל מי שעבד בחברה שלי נעצר,‬
‫ואני הייתי היחידה שנותרה.‬
‫ידעתי שהמקום ההוא היה מפוקפק.‬
‫אתה לא היית הבעיה.‬
‫אני הייתי הבעיה.‬
‫פשוט היה הרבה יותר קל להאשים אותך.‬
‫ואני מצטערת על זה.‬
‫נחמד מצדך להגיד את הדברים האלה, אבל...‬
‫לא טעית לגמרי בזה שהאשמת אותי.‬
‫אף פעם לא הקלתי עלייך.‬
‫היו זמנים שידעתי שאת לא מאושרת,‬
‫והיו זמנים שאני לא הייתי מאושר,‬
‫אבל תמיד פחדתי לדבר איתך על זה.‬
‫למה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני חושב שעמוק בפנים,‬
‫פחדתי שאם באמת נדבר על הבעיות שלנו,‬
‫את תקלטי שאת טובה מדי בשבילי.‬
‫באמת? אפילו אחרי כל הזמן הזה?‬
‫כן. אני יודע שזה נשמע מטופש.‬
‫ובסוף רק החמרתי את המצב, וגרמתי לך להתרחק.‬
‫אלוהים, והנה אנחנו.‬
‫אז גם אני מצטער.‬
‫תודה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר, טוב...‬
‫שלום.‬
‫ביי.‬
‫היי.‬
‫אני חושבת שבדיוק הייתה לנו השיחה הכנה הראשונה אי פעם.‬
‫חבל שזה לא היה כשהיינו בחיים.‬
‫כן.‬
‫- שלום. - שלום.‬
‫- היי. - היי.‬
‫איפה היית?‬
‫הייתי צריכה לתת לאוסקר עוד דבר אחד.‬
‫הוא יעזוב בבוקר.‬
‫כולם, תתאספו מסביב.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫הטיהור החל!‬
‫היי. הנה את.‬
‫אני צריכה הפסקה.‬
‫גרגורי הצית את הפנים שלי.‬
‫- מה? - כן.‬
‫- אפשר לעשות את זה? - כן.‬
‫וואו. איך הייתה ההרגשה?‬
‫זה היה בסדר. קצת כמו לאכול אוכל תאילנדי.‬
‫אף פעם לא ידעתי מה להזמין במסעדות תאילנדיות.‬
‫בכל פעם שהזמנתי סלט‬
‫תמיד קיבלתי בשר ממש חריף, משום מה.‬
‫כן.‬
‫היי, את מתחילה לשכוח דברים?‬
‫כן. קצת.‬
‫כן, גם אני.‬
‫זה קצת מטורף,‬
‫אבל קשה לי להיזכר איזו עבודה הייתה לי כשהייתי בחיים.‬
‫את בהחלט סיפרת לי,‬
‫אבל אני חושבת שזה היה כל כך משעמם, שגם אני שכחתי.‬
‫יופי.‬
‫לעזאזל עם החרא הזה, נכון?‬
‫אני ממש שמחה שבאנו.‬
‫שלום.‬
‫- הי. - הי.‬
‫קייס, אני צריכה שמישהו יצית אותי,‬
‫ואני באמת רוצה שזה יהיה מישהו שאני בוטחת בו ואוהבת אותו.‬
‫אני יכולה לעזור.‬
‫- תכף אשוב. - טוב.‬
‫אני מתה על זה שאני מתה.‬
‫בננות!‬
‫מה?‬
‫בננות.‬
‫בננות הן האוכל האידאלי לחוף הים.‬
‫מחזיקים אותן ביד.‬
‫הן מתוקות, אבל לא מזיקות.‬
‫ממלאות, אבל לא כבדות.‬
‫והחלק הכי טוב הוא,‬
‫שהן באות עם עטיפה משלהן שמגינה עליהן מחול.‬
‫שהיא מתכלה, אז אפשר לזרוק אותה בכל מקום.‬
‫בדיוק.‬
‫בננות. הן המנצחות.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫לא הייתי צריכה לעזוב אותך.‬
‫זה בסדר. את כאן עכשיו. זה כל מה שמשנה.‬
‫אז מה עושים עכשיו?‬
‫שנחזור לאושנסייד?‬
‫לא. אני לא רוצה לחזור לאושנסייד.‬
‫אולי צריך לנסות לחזור לריברסייד. חייבת להיות דרך.‬
‫- לא. אסור לנו לחזור לאחור. - טוב.‬
‫בואי נמצא דרך אחרת.‬
‫יש לנו סירה.‬
‫אוי, לא!‬
‫לעזאזל!‬
‫לא.‬
‫עבדתי עליה ממש קשה.‬
‫זה בסדר.‬
‫לפחות היא הייתה ממש מרשימה.‬
‫תודה.‬
‫אז מה עכשיו?‬
‫יש לי רעיון.‬
‫אתה סומך עליי?‬
‫כמובן.‬