For alltid
Oscar?
Hva skjedde?
Du besvimte.
Du har vært borte en stund. Jeg tok deg med nærmere havet.
Det er litt som fontenen.
Herregud.
Jeg var så sliten.
Jeg husker ikke engang.
Du stormet inn på festen vår som en galning
og sa en rekke slemme ting om meg.
Som hva da?
Du sa at jeg ødela hjemmet vårt.
Og du sa at jeg var egoistisk og ond,
og at jeg er en posør.
Vel...
Flott. For jeg mener det, og jeg er glad jeg sa det.
Hva?
-Mener du det? -Ja.
Du gjorde en grusom og fryktelig ting mot meg.
Du bare dro av gårde med noen andre.
Forresten, hva er det som skjer der?
-Er du lesbisk nå? -Nei.
Jeg mener...
Kase og jeg har en veldig dyp forståelse av hverandre.
Så du ligger ikke med henne?
Nei. Men vet du hva?
Selv om jeg gjorde det, ville det ikke nødvendigvis gjøre meg homofil.
Seksualitet er et spektrum.
Hold kjeft.
Nei, jeg holder ikke kjeft.
Det var ikke en enkel beslutning.
Vet du hvor vanskelig det var for meg å dra?
Nei,
for du kom ikke til meg som en voksen og snakket med meg om det.
Alle ganger jeg prøvde å snakke om det,
unngikk du samtalen.
Det er ikke sant.
Det var alltid slik mens vi levde, og det ble enda verre etter at vi døde.
-Ikke sant. -Du gjør det nå.
-Uenig. -Herregud.
Dette er nytteløst.
Så var det derfor du kom hele denne veien?
Kom du hit bare for å fortelle meg at jeg er en ond person?
Ja.
Og jeg har aldri vært særlig begeistret for søstera di.
Kathy eller Stephanie?
Jeg snakker selvfølgelig om Kathy!
Alle elsker Stephanie. Hun eier den herlige cupcake-butikken.
Er vi ferdig?
Er du ferdig med å buse ut med alle de barnslige greiene dine?
Nå som du nevner det, nei.
Jeg vil ha skilsmisse.
Hva? Tuller du?
Du innser at vi er døde?
Jeg, Oscar Hoffman...
Herregud!
...sverger å skille meg fra June Hoffman
på grunn av svik og emosjonell vold.
Dette er så dumt.
Bare gjør det.
Og så er vi ferdig? Flott.
Jeg, June Hoffman, sverger å skille meg fra Oscar Hoffman
fordi han er en passiv-aggressiv drittsekk.
Ok, min var mer juridisk.
Og det var vel det.
Greit. Offisielt.
Flott. Offisielt.
Jeg drar tilbake til Riverside.
Der folk er snille.
Så...
...farvel for alltid.
Farvel.
Herregud!
Hva foregår her?
Gjør oss klare til renselsen.
Hva er det?
En gang i året tar vi med alle eiendelene våre til stranda,
bygger et svært bål, og brenner dem.
Faen!
Hvorfor gjør dere det?
Det er en påminnelse om at vi alltid skal glemme.
Hva da?
Gjenstander som en gang var så permanente, er nå flyktige for oss.
Vi var som sommerfugler, og nå er de det.
Så ironisk, hva?
Og et bål på stranda ser sannsynligvis ganske bra ut.
June, noen ganger er det du sier dumt, men jeg setter allikevel pris på det.
For en gave det er. Verdsett det.
Takk.
Jeg skal verdsette det.
Pokker!
Jeg drar vekk herfra. Dere kan være her eller hva dere vil.
Jeg er faktisk litt sjalu over at du fikk skille deg.
-Ja? -Ja.
Så er alt sammen greit for deg?
Ja, faktisk.
Jeg føler at en bør har blitt tatt fra skuldrene mine.
Jeg føler meg flott.
Jeg også!
Denne festen er utrolig.
Jeg tror det er den beste festen jeg har vært på.
Jeg vet ikke.
Jeg ble en gang invitert til min nevøs bar mitzva
der temaet var "restauranter".
Jeg drar hjem.
Virkelig?
Ja, jeg er trøtt.
Hvis døde folk får fyllesyke, er jeg fortapt.
Har du noe imot at jeg blir?
Nei. Selvfølgelig ikke.
-Ha det. -Ha det.
Hei, alle sammen. Jeg vet vi har hørt mye flott musikk her i kveld,
men her er det jeg anser som
tidenes beste sang.
To, tre...
Hei, Marisol! Gregory.
Her, fullfør. Ikke ødelegg.
Jeg ser deg! Kom tilbake!
Det er ikke meg!
Jeg er en annen!
Du slipper ikke unna. Føttene dine er helt ødelagt.
Hvorfor er du her fortsatt? Du sa du skulle dra.
Jeg prøvde å dra, men jeg kunne ikke.
Hva mener du med at du ikke kunne?
Hva er det jeg ser etter? Hvor skal vi?
Bare vent.
Hvordan er det med Kase?
Bare bra.
Deler dere topper?
Vi har våre egne klær.
Det er ikke et så rart spørsmål. Dere har omtrent samme størrelse.
Vi trenger ikke å snakke.
-Hallo der. -Pokker!
Herregud!
Hvor skal dere?
Ingen steder.
Det er ikke sant.
Jeg skal ingen steder. Han skal tilbake til Riverside.
Det tror jeg ikke han skal.
Vi har vært gjennom dette.
Han og jeg har vært gjennom dette.
Hva mener du?
Jeg vet ikke hva opplegget med deg er,
men dette er eksmannen min,
og han må dra tilbake til Riverside så han kan komme seg ut av livet mitt.
Jeg er redd det er umulig.
Alle veier fører til Oceanside.
Vi har møttes før.
Jeg føler at du sa det til meg forrige gang.
Sa han det til deg tidligere også?
-Jeg tror han gjorde det, ja. -Ja.
Vær så snill. Jeg skal ikke fortelle noen om Oceanside, ok?
Jeg skal bare holde stilt, hvis det er problemet.
Men du må forstå. Dette er en uheldig situasjon.
-Ja. -Nettopp.
Dette er ikke den typen skilsmisse der vi fortsatt er venner.
Hun hadde en emosjonell affære.
Jeg hadde det.
Du må da forstå?
Har du vært gift?
Skilt?
Alle veier fører til Oceanside.
-Ja. -Det var det jeg sa.
-Jeg sa det til henne. -Han gjorde det.
Men hun trodde meg ikke, så jeg måtte vise henne det selv.
Det er sant.
Du vet hvordan det er, ikke sant?
Du vet det, ikke sant? Koner.
Hvis du er gift, altså.
Jeg får mer en slags ungkarsfølelse fra deg, så...
Jeg vet ikke.
Greit.
Hva har du i kofferten, forresten?
Jeg har lurt på det.
-Er det bare papirer? -Vi bør gå.
Ja, jeg tror du har rett.
-Takk. -Nei.
Her er vi.
Hva?
Er det her du har bodd?
Hva annet kan jeg gjøre?
Jeg vil ikke være i nærheten av der du er.
Skal du da bare bli her for alltid?
Helt klart ikke.
Jeg har en plan. La meg vise deg noe.
Der er hun.
Der er hva?
Det er en båt.
Det er ikke en båt. Det er tre stokker.
Det er ikke en båt ennå. Jeg jobber med det.
Han sa alle veier fører til Oceanside.
Han sa ikke noe om havet.
Vet du hvordan man bygger en båt?
Ja. Jeg lagde modellskip da jeg var liten.
Herregud.
Det er det samme prinsippet, jeg må bare gjøre det større.
Herregud.
Jeg klarer det.
Jeg trenger bare flere materialer.
Som hva da?
En kniv.
Et seil.
Kanskje noen flere tau.
Det er mye jeg trenger. Dette er bare tre stokker.
Kanskje du kan hjelpe meg.
Hvorfor skal jeg gjøre det?
Vil du ha meg vekk herfra eller ikke?
Det vil ta en evighet hvis jeg må snike meg rundt.
Jeg vet ikke.
Kom igjen. Vi trenger ikke så se hverandre engang.
Ok, det er en flat stein rett rundt der.
Du kan ikke unngå å se den. Bare legg det der, så henter jeg det.
-Ja, greit. Jeg skal hjelpe deg. -Flott.
Men bare fordi jeg ikke vil at du skal distrahere meg
fra å holde en jævla bra konsert for alle vennene mine.
Den var ikke så bra.
Hold kjeft. Jeg var strålende.
Du mistet pusten for mye.
-Hei. -God morgen.
Kommer du hjem først nå?
Ja. Jeg ble oppholdt.
Vi snakkes om en stund.
Ok.
Jeg ser deg.
Er du fortsatt her?
Jeg tror det er ganske åpenbart at jeg fortsatt er her, ja.
Jeg bare sjekket tida.
Jeg har laget et solur der nede.
Den er mellom 14.00 og 19.00.
Klokka er 11.00.
Skyet.
Jeg tok med sengetøy.
Det er litt lite.
Fungerer kanskje som et toppseil, men ikke som storseil.
Beklager å skuffe deg, mester og kommandør.
Hvordan går det med båten?
Jøss!
Du har faktisk kommet ganske mye lenger.
Er det så overraskende?
Nei.
Det hørtes ut som om du var overrasket.
Du sa "faktisk".
Herregud, Oscar, jeg prøvde å gi deg en kompliment.
Den ser jo fortsatt helt elendig ut.
Er det bedre?
Jeg sier bare at jeg hadde rett og du tok feil.
Jeg sa jeg kunne bygge den.
Jeg trengte bare å gi det kjøl på beinet, og det gjorde jeg.
Ok. Flott.
Vet du hva?
Siden vi aldri skal se hverandre igjen,
heter det "kjøtt på beinet",
ikke "kjøl på beinet".
Hva?
Du sier alltid "kjøl på beinet".
Det heter "kjøtt på beinet". Du legger til kjøtt for å utfylle noe.
"Kjøl på beinet" gir ingen mening. Du høres bare ut som en idiot.
Jeg har hørt begge deler.
Ja. Slik du sier det
og den riktige måten som alle andre i verden sier.
Kjøtt, kjøtt, kjøtt.
Kjøtt, kjøtt på beinet.
Jeg ga det kjøtt på beinet, samfunnet ga forslaget kjøtt på beinet.
Ok, ja, jeg skjønner hva du mener.
Flott.
Da er det avklart.
Du bør prøve å være klar snart.
Vi skal ha noe som kalles renselsen,
og alle vil være oppholdt.
Det blir et bra tidspunkt å snike deg ut på.
Hva er renselsen?
Er det...
Etnisk rensing?
Nei. Det er...
Det er mange bål på stranda, og dans og slikt, sannsynligvis.
Ikke noe folkemord.
Gudskjelov.
Greit, jeg skal være klar.
Så vil alt dette være over.
Ja.
-Flott. -Glimrende.
Ok.
Jeg har med ham.
Jeg vet ikke hva du skal med denne. Skal du spise den på båten?
Hva? Jeg skrev "hammer".
Å nei.
Måkene fjernet "mer".
Pokker, Oscar. Skinken var tung.
Vel, den er her. Jeg kan vel like gjerne spise den.
Slå deg løs.
Vil du ha?
Ja, jeg vil vel det. Jeg bar den helt hit.
Jeg har ikke bestikk, så du må bruke hendene.
Det er greit.
Den er ikke så verst.
Hvor sandete er stykket ditt nå?
-Veldig. -Mitt også.
Men mat på stranda er vanskelig.
Det er et pussig sted å spise.
Det er vanskelig å få det helt til.
Ja.
Hvis maten er til å holde i hendene, blir den sandete.
Men hvis du trenger bestikk,
da vil du måtte trekke med deg en pose med gafler og kniver.
Jeg lurer på
hva den aller beste strandmaten er.
Hva med iskrem?
Stranda er varm, og iskrem smelter.
Det øyeblikket du begynner å spise, prøver du å slå klokka.
Du slikker rundt kanten, prøver å demme det opp.
Du gir meg ikke snacks, men en tidsinnstilt bombe.
Godt poeng. Greit.
Hva med churros?
Det kan bæres, det er nydelig, mye karbohydrater,
gir deg energi til å svømme.
Er du gal?
Churros er dekket av en substans som ser ut akkurat som sand.
Hva er sand? Hva er kanelsukker?
Jeg vet ikke. Jeg spiser vel begge deler.
Greit, geni. Hva er din briljante idé?
Jeg er ikke her for å være nyttig. Jeg skal bare kritisere dine ideer.
Greit.
Vent.
Den perfekte strandmaten er...
...kyllingvinger.
Med masse saus, klissete, veldig sterkt til det varme strandværet,
og når du er ferdig,
føler du deg elendig og du sitter igjen med en haug med bein.
Og det vil sikkert gi deg diaré.
Flotte nyheter. Du gjør det på stranda.
For å være ærlig
har jeg lyst på kyllingvinger nå.
Ja, det høres godt ut.
Ikke ta det ille opp, skinke, men jeg skulle ønske du var vinger.
Beklager, kompis.
Vent. Hva var det du kalte meg?
Du trenger ikke bruke den typen språk.
Han kalte deg en jævla drittsekk.
Hva er du for noe, egentlig?
Hvilken del av kroppen er du, skinke?
Ja, skinke.
Er du en hase?
Nå sier du ikke noe.
-Du har ingenting å si nå. -Nå er du stille, ja.
-Nå er du stille. -Ok.
Bra. Det gir mening.
Hva gjør dere?
Hei. Jeg hørte deg ikke komme.
Hei.
Jeg trodde du dro. Hvorfor er du fortsatt her?
Jeg kunne ikke dra.
Fyren med kofferten lot meg ikke.
Så hvorfor sitter dere to her og skravler?
Dette var første gang vi satte oss og snakket,
og det handlet om ingenting.
Virket ikke som ingenting.
Vet dere hva? Vi er alle for døde for dette.
Dere to kan gjøre som dere vil.
Det er slutt mellom ham og meg.
Det er slutt. Kom igjen.
Se på dette.
Tenk at vi er her.
Det er ganske sprøtt.
Hei.
Jeg har en hammer til deg.
Ok.
Jeg skal se om den fungerer bedre enn steinsystemet mitt.
Jepp.
Helt klart.
Det var rett å be om denne.
Greit. Det var det.
Hun er klar.
Så du skal virkelig gjøre dette?
Ja.
Drar i morgen tidlig ved daggry, når tidevannet skifter.
Du vet at havet er et veldig stort sted?
Se på denne greia her.
Ja, jeg vet det.
Jeg klarer dette.
Jeg bygde denne båten av pinner og søppel.
Jeg gikk helt hit uten å ta på en nåværende.
Jeg tror at jeg i hele den tida jeg har kjent deg
har undervurdert deg litt.
Ja, jeg tror det stemmer.
For å være ærlig er det nok fordi jeg brukte deg mye som unnskyldning.
Hva mener du?
Noen ganger klandret jeg deg for å stå i veien for at jeg
kunne bli en hypotetisk utrolig
ny versjon av meg selv.
Men jeg skulle aldri bli den personen.
Husker du den flotte nye jobben jeg sa jeg fikk etter at du døde?
Ja.
Sannheten er...
Da jeg dro på jobbintervjuet, ble jeg livredd og stakk av.
Jeg fikk bare jobben
fordi alle som jobbet i selskapet, ble arrestert,
og jeg var den eneste igjen.
Jeg visste at det stedet var tvilsomt.
Du var ikke problemet.
Jeg var det.
Det var bare mye enklere å klandre deg.
Og jeg er lei for det.
Det er hyggelig av deg å si de tingene, men...
Det var ikke helt feil av deg å klandre meg.
Jeg gjorde det aldri lett for deg.
Til tider visste jeg at du ikke var lykkelig,
og til tider var ikke jeg lykkelig,
men jeg var alltid redd for å snakke med deg.
Hvorfor det?
Jeg vet ikke.
Jeg tror at jeg innerst inne
var redd for at hvis vi virkelig snakket om problemene våre,
ville du innse at du var altfor bra for meg.
Virkelig? Etter all denne tida?
Ja. Jeg vet det høres dumt ut.
Og jeg endte opp med å gjøre det verre, og skyve deg vekk.
Herregud, og her er vi.
Så jeg er også lei for det.
Takk.
Bare hyggelig.
Greit.
Greit, vel...
Ha det bra.
Ha det.
Du.
Jeg tror dette var vår første ærlige samtale.
Synd det ikke var mens vi var i live.
Ja.
-Hallo. -Hallo.
-Hei. -Hei.
Hvor var du?
Jeg måtte gi Oscar en siste ting.
Han drar i morgen tidlig.
Kom sammen, folkens.
Tida er inne.
Rensingen har begynt!
Hei. Her er du.
Jeg trenger en pause.
Gregory satte fyr på ansiktet mitt.
-Hva? -Ja.
-Kan vi gjøre det? -Ja.
Jøss. Hvordan føltes det?
Det var ok. Som å spise thailandsk mat.
Jeg visste aldri hva jeg skulle bestille på thailandske restauranter.
Hver gang jeg prøvde å bestille en salat,
endte det alltid opp med sterkt krydret kjøtt.
Ja.
Begynner du å glemme ting?
Ja. Litt.
Ja, jeg også.
Dette er litt sprøtt,
men jeg har problemer med å huske hva slags jobb jeg hadde da jeg levde.
Du sa det helt klart til meg,
men jeg tror det var for kjedelig, så jeg har også glemt det.
Bra.
Til helvete med den dritten, ikke sant?
Jeg er virkelig glad vi kom hit.
Hallo.
-Hei. -Hei.
Kase, jeg trenger noen som kan tenne på meg,
og jeg vil at det skal være noen jeg stoler på og er glad i.
Jeg kan hjelpe.
-Jeg kommer straks tilbake. -Ok.
Jeg elsker å være død.
Bananer!
Hva?
Bananer.
Bananer er den perfekte strandmaten.
De holdes i hendene.
Søtt, men ikke usunt.
Mettende, men ikke mektig.
Og det beste
er at de kommer i en innpakning som beskytter dem fra sand.
Som er nedbrytbart, så du kan kaste det hvor som helst.
Nettopp.
Bananer. Det er vinneren.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg også.
Jeg burde aldri ha forlatt deg.
Det er greit. Du er her nå. Det er alt som betyr noe.
Så hva gjør vi nå?
Skal vi dra tilbake til Oceanside?
Å nei. Jeg vil ikke dra tilbake til Oceanside.
Kanskje vi kan prøve Riverside igjen. Det må være en mulighet.
-Nei. Vi bør ikke gå bakover. -Ok.
La oss finne en annen vei.
Vi har en båt.
Å nei!
Pokker heller!
Nei.
Jeg jobbet skikkelig hardt med denne.
Det er ok.
Hun var i det minste veldig imponerende.
Takk.
Hva nå?
Jeg har en idé.
Stoler du på meg?
Selvfølgelig.
For alltid ig.