Navěky
Dobré ráno.
Páni.
Co to chystáš?
Snažím se o malou změnu.
Vejce na tři způsoby.
Volská oka, míchaná
a něco, čemu říkám zapečená.
Paráda.
Potřebuješ něco zevnitř?
-Ne, díky. -Dobře.
Co to děláš?
Otáčím příbory.
Proč?
Špičky musejí být nahoru. Tak se lépe umyjí.
Moment, to děláš vždycky?
Vždycky ne.
Jen když plníš myčku ty.
Ale to dělám skoro vždycky.
Jo.
Kolikrát si myslíš, že už jsi to udělal?
Netuším.
Nejspíš tak... 10 000 krát?
To je šílené.
Proč jsi někdy něco neřekl?
Protože jsem si myslel, že by to dopadlo tak, že bych řekl
„June, v Real Simple psali, že špičky patří nahoru.“
A ty bys řekla „fajn“ a týden to dělala,
a pak bys zapomněla.
A já bych řekl, „June, pamatuješ, co jsem říkal?“
A ty, „Já vím.“
A pak bys zapomněla zase.
A pak bych ti to připomněl a ty zase, „Já vím.“
A pak bych byl otravný a ty naštvaná.
Takže je jednodušší udělat to sám, víš?
Páni.
Děsí mě, jak daleko zajdeš, aby ses vyhnul konfrontaci.
Vždyť jen obracím vidličky.
Zabere to pět sekund.
Ale nebudu dělat hezké věci, protože tě to rozčiluje.
Ahoj. Co zrovna děláš?
Chtěl jsem buď honit, nebo nakreslit auto.
Ty jsi umělec?
Co chceš?
Nevím, jen si vyjít, třeba si zahrát shuffleboard.
To děláme odpoledne.
Kde je June?
Je doma. Dělá si svoje věci.
Vy dva jste se pohádali? Chytil jsi ji s jiným?
Ne. A proč tě to vůbec napadlo?
Nevím. Jednou jsem nachytal svou mámu u souseda.
Říkala, že nacvičovali golfové údery, ale neměli žádné hole.
Teď nemám chuť honit. Půjdeme, dobře?
Super.
Víš co? Nechci hrát shuffleboard.
Půjdeme domů.
Kdo to je?
Nikdo.
-Půjdu je pozdravit. -Ne.
Hele, je tam někdo, koho nechci potkat.
Proč?
Nevím. Asi...
Asi se mi líbí nebo co.
-Cože? -Asi se mi líbí.
Marku, to je skvělé.
Polib mi. Jdu domů.
Ne, to je skvělé. Počkej, počkej.
Ví ta osoba, že se ti líbí?
Ne. Vůbec se neznáme.
To napravíme. Půjdeme tam.
Rozhodně ne.
Poslyš, musíš umět přijmout riziko.
„Mineš 100 procent střel, které nevystřelíš.“
Wayne Gretzky.
Kdo je Wayne Gretzky?
No jo. V 80. letech
byl nejslavnější hokejista světa.
Nemám rád sport, ale mám rád citáty, a tenhle je dobrý.
Proč jsme kamarádi?
Protože se umíme rozesmát. No tak.
No tak!
Sakra!
Bože!
Ahoj.
Viděla jsem tě. Je to v pořádku. Vrať se na chvíli.
Ahoj.
Nevíš, jak používat šicí stroj?
Tak trochu.
Dobře. Tak... Můžeš jít sem?
Neublížím ti. Jen potřebuju pomoc.
Dobře, která to je?
Rusovláska. Super.
Ne, ona ne.
Ona.
Heather Jacobyová.
Je trochu dospělejší, než jsem čekal.
Jo. Znám ji ze střední školy.
Páni. Ještě to zpracovávám.
Byla nejsuprovější holka ve škole.
Byla v kapele, Gold Diamond.
Nosila koženou bundu a kouřila cigarety na záchodcích.
Nejspíš si mě vůbec nepamatuje.
Je to špatný nápad.
Ne, ne, ne. Počkej.
Jestli máte něco společného,
měl bys s ní promluvit.
Nikdy by se mnou nešla.
Randila s Mikem Fredellem.
Byl to totální drsňák. Dal řediteli do kafe LSD.
Proboha.
Jo. Má trvale poškozený mozek.
Já tak hustý nikdy nebudu.
Ale budeš.
Jsi nejhustší člověk v tomhle městě.
To asi jo.
Jo, my jsme dva nejhustší tady. Bez konkurence.
Rozhodně si tě bude pamatovat.
Pojď.
Ahoj. Jak se máte?
Ahoj. Mám se fajn.
Dobře.
Tohle je Mark.
Nejspíš ho poznáváš.
Nejsem si jistá.
-Říkal jsem, že si nevzpomene. -To nic.
Chodili jste do stejné školy. Byl o něco mladší.
Měl jsem Camaro.
Jo. Ty jsi ten, co se vyboural v Canyon Crest, že ano?
Páni.
Měli jsme díky tobě volný den.
Vážně? To je super.
Jo, pár nás šlo na pláž, a pak...
Začalo pršet.
Sakra.
-Jo. -Jo.
Páni.
Vy dva určitě máte rádi stejné věci, když jste ze stejné školy.
Třeba disco? Oba milujete disco?
Bože, ne. Disco je děs.
Jo, ne. Já radši rokenrol.
A co Thin Lizzy?
Bože, miluju Thin Lizzy.
Jednou jsem byla na koncertě a Brian Downey mi hodil paličku.
-Nekecej. -Páni.
A po koncertě se jeden z jeho týmu
zeptal, jestli nechci Briana vykouřit v zákulisí.
Odmítla jsem.
Ale Philu Lynottovi bych ne neřekla.
Sakra, Philovi bych taky řekl ano.
Máš ráda Bad Company?
Jo. A víš, jaká je má oblíbená skladba?
Bad Company z alba Bad Company.
-Tu miluju. -Jo, tehdy to bylo jednodušší.
Výborně se bavíte.
Možná byste se mohli sejít později a ještě si popovídat?
Ano, myslím, že můžeme. Co bys chtěl dělat, Marku?
Nevím. Můžeme u mě doma poslouchat hudbu.
Mám pár dobrých desek.
Fajn. To zní dobře.
-Přijdeš tak kolem páté? -Jo.
-Uvidíme se. -Jo.
-Chlape. -Dobrá práce!
Tyhle věci se vždycky pokazí.
Co jsi dělala?
Vzala jsem všechny podprsenky,
rozstříhala je
a dělám z nich obří superpodprsenku.
Cože? Proč?
Jsem mrtvá, nepotřebuju je.
Nic z toho už nepotřebuju.
Teď by to mělo fungovat.
Takže co přesně děláš, dva obří košíčky?
Jo, jak jsem říkala. Superpodprsenka.
Páni. Jde ti to dost dobře.
Bylo mi to trapné,
ale v sedmé třídě jsem milovala domácí výchovu.
Pak Candice začala říkat, že si suším rozkrok fénem,
tak jsem odešla.
A dělala jsi to?
-Co? -Sušila sis chlupy fénem?
Rozhodně ne.
Až do těch pomluv,
pak mě napadlo, že bych to mohla zkusit.
Nechápu, že mě Candice přežila. Byla to malá mrcha.
Jo.
V mé práci byla ženská, Theresa.
Byla příšerná.
Co dělala?
Vždycky parkovala moc blízko mého auta.
Jednou jsem jí řekla, aby přestala,
ale začala parkovat ještě blíž.
Tak jsem šla na personální a dostala jsem nové parkovací místo.
Žila jsem děsně nudně.
Jo, to je hrozný příběh.
Já vím. Můj Bože.
Teď už to nuda není, protože jsme udělaly tohle.
To je taková krása.
Patří to do muzea.
Kdyby tu bylo muzeum, vystavila bych to.
Jedno máme.
Muzeum podprsenek je o dvě ulice dál. To nevíš?
Ne. Musím to jít prozkoumat.
Já už půjdu.
Můžu ti něco ukázat?
Můžeš být konkrétnější?
No, musíme jít docela daleko od města, ale stojí to za to.
Nevím, jestli můžu.
Proč?
Nevím.
Prostě nemůžu.
Oscar přijde domů brzy.
Dobře.
Díky.
Díky, byla to zábava.
Jo.
Jsou ty plakáty správně?
NEKUPUJ KŘÁP
Motorka vlevo?
Nebo mám dát tu paní tak, jako že na té motorce jede?
Myslím, že je to dobré. Nedělej si starosti.
Prostě je sundám.
Teď to vypadá divně.
Mám čas vymalovat celou zeď?
Myslím, že nad tím moc přemýšlíš.
Měl jsi vůbec někdy rande, Marku?
Nešla mi matika,
tak za mnou přišla holka na doučování,
měla těsné tričko a mně se postavil.
Počítá se to?
Já bych to počítal.
Možná to prostě zruším.
Jsme z různých světů.
Nebyl jsem trapák nebo tak, ale ona byla úplně jinde.
Chodila na oběd mimo kampus.
Chápu, čím si procházíš.
Když jsem potkal June, byla tak hustá.
Měla propíchané ucho takhle nahoře.
Páni, tam nahoře?
To je ulítlé. Jak jsi ji dostal?
Randila jen s dobře vypadajícími chlápky,
vážně hezkými, ale byli to kreténi.
Já byl první, kdo na ni byl hodný.
Poslouchal jsem ji, sblížili jsme se,
jednou večer v Rubio's Fish Tacos jsem řekl,
že se mi líbí její smích.
A ona mě políbila.
Od té doby jsme spolu.
To je tvoje rada?
Být hodný? To je ono?
Mysli na to takhle.
Každý vztah potřebuje někoho klidného.
V našem manželství to jsem já.
Jednou, až budeš s někým delší dobu,
zjistíš, že čím míň houpeš lodí,
tím je jízda hladší.
Chápeš? Klidné moře.
O čem to sakra mluvíš? Mám dát tu motorku zpátky?
Dej ji vpravo.
Díky. Bože můj.
Ahoj.
Co jsi mi to chtěla ukázat?
Jak ti je? Jsi v pořádku?
Nic moc.
Jo, taky jsem unavená.
Protože jsme moc daleko od fontány.
Jsme skoro tam.
-Proč jsme tady? -Sleduj toho chlapa.
Pěkný den.
Úsměv by tě nezabil.
Musíš vidět, jaký je.
Takže se nebudeš cítit špatně, když udělám tohle.
Co jsi to udělala?
Vyšťavila jsem ho.
Nebo on došťavil mě.
Co to je?
Když se dotkneš Aktuálního určitým způsobem,
můžeš si od něj vzít trochu energie.
-Pamatuješ moji únavu? -Jo.
Teď se cítím dobře.
Nevýhoda je, že jemu teď ta energie chybí.
Ale protože je to kretén, nevadí mi to.
Páni.
Měla bys to zkusit.
Já nevím. Vypadá to špatně.
Dlouhodobě mu to neublíží.
Aspoň myslím.
Zkus nacítit jeho puls.
Dobře.
Zkus to takhle,
zkus se dostat na jeho vlnovou délku, jestli víš, co myslím.
Zavři oči, když to pomůže.
Je hnusný a slizký.
Dobře. Možná pomůže tohle.
Co to děláš?
Jen klid.
Teď zkus nacítit,
jako bys ho dýchala skrz svou ruku.
Moment. Něco cítím.
Pokračuj.
Říkal jsem, ať mi nevoláš. Není můj víkend.
Tak mu dej kuřecí nugety, krávo.
-Krucinál! -Páni!
Co jsi udělala?
Naštval mě!
Tohle se mi nikdy nepovedlo!
Je v pořádku?
Jo, pořád dýchá, bude v pohodě.
Proboha, cítíš to?
Jo. To teda.
Venku je tak krásně.
Tak krásně.
Sleduj tohle.
-Díváš se? -Jo
Vypadá to, že ho líbám?
Víš, co je sranda? Vůbec neví, co se děje.
Ó ano, zlato.
Co to je, levný benzín?
Tak se mi to líbí.
Hej, kam jdeš?
Přineseš mi nějaké Twizzlers? Miluju tě.
Už se mu nelíbíš.
Proboha! Tohle je super!
Hej.
-Co? -Vídáš ve věcech obličeje?
Co tím chceš říct?
-Vidíš tenhle měřák? -Jo.
Ty dva displeje jsou oči a roura je pusa.
Jasně.
Je roztomilý.
Tohle je skvělá hra.
Já vím.
Podívej. Tamhle je jeden.
-Kde? -Ten mop.
Vypadá jako naštvaná paní
-s bláznivými vlasy. -Jo.
To je dobré.
Hezky. Jsi dobrá.
To bylo mnohem lepší než tohle.
Souhlasím.
Ty jsi ten člověk,
co vždycky všechno umí napoprvé?
To mi ještě nikdo neřekl.
-Nelži! -Přísahám.
To víš, že jsi. V tomhle jsi moc dobrá.
A jsi dobrá v šití
a byla jsi skvělá ve vyšťavení toho kreténa tam.
-To je fakt. -Jo.
Myslíš, že když jsme byly živé, někdo nás vyšťavil?
Nevím, možná.
Kolem třetí jsem byla vždycky unavená.
Ale mívala jsem k obědu burrito.
Přinesl jsem nějaké tyčinky Reggie, kdybys chtěla.
Páni.
Přestali je dělat už před lety.
Prostě se mi objevují v kuchyni.
V mé se objevuje brokolice.
Tu nemám tak ráda. Nadýmá mě.
Co se vlastně stalo s Gold Diamond?
Byli jste nejlepší.
Ne.
Párkrát jsme hráli,
ale Jenny chtěla sex se Stevem,
a Steve spal s Joshem, a tak se to celé rozpadlo.
Strýček mi sehnal práci v plynárnách.
Byla jsem tam 35 let.
Super.
Byla jsi o pár let starší,
ale znali jsme stejné lidi.
Znala jsi bratry Colitovy?
Znala jsem Rockyho.
Já znal Rickyho.
Kdo říká dětem Ricky a Rocky?
A měli ještě sestru, ta se jmenovala Riki. R-I-K-I.
Co? To je šílenost.
Co se s nimi stalo?
Rocky zbouchnul holku a začal prodávat auta.
-Znáš Ginu Levesqueovou? -Znala jsem.
-Co se jí stalo? -Otěhotněla, opustila školu.
-Carrie Sowalská? -Těhotná, odešla.
-Lisa Fargusová? -Těhotná, ale zůstala ve škole.
Po páté hodině začala rodit.
Neměl jsem Lisu rád.
Myslím, že mi objela klíčem Camaro.
A já se o to auto vážně staral, až do chvíle... Však víš.
Jo. Nevadí, když se zeptám, co se stalo?
Není to nic moc.
Jel jsem mámě nakoupit,
naklonil jsem se, abych přeladil rádio,
zase jsem se zvedl, a...
A bylo to.
Jak jsi umřela ty?
Rakovina plic. Nic zajímavého.
Všechny ty cigarety mě nakonec dostaly.
Jestli ti to pomůže, vypadala jsi díky nim vážně hustě.
Miloval tě každý na škole.
To není pravda.
Fakt. Každý prvák o tobě snil.
-Přestaň. -Já jsem tě kreslil.
Ne nahou nebo tak.
To je úchylné, to jsem neměl říkat.
To nic.
-Jo. -Byli jsme děti.
Chceš zapnout nějakou desku?
Určitě.
Bože, tuhle písničku miluju.
Super.
Tohle je divné, ale...
Nechceš si zatancovat?
Ráda.
No teda.
Přišly jste na to.
Mluví na nás?
Vidíte nás?
Kam míříte?
Jdeme domů.
Zdá se mi, že jdete špatným směrem.
Ne, Riverside je tudy.
Neřekl jsem opak.
Řekl jsem, že jdete špatným směrem.
O čem to mluvíte?
Je tu jiné místo. Možná vás bude zajímat.
Kde je? Co to je?
Dolů po cestě.
Jestli hledáte odpovědi, můžete jít se mnou.
Já ne... Já nevím.
No tak. Nejsi vůbec zvědavá?
Aspoň to můžeme omrknout.
Je tu jiné místo. To je něco.
Ani nevíme, kdo ten chlap je.
Pane, kdo jste? Jak se jmenujete?
Pořád myslíte špatným způsobem.
Dobře. Tohle dělat nebudu.
Oscar je doma. Nepůjdu nikam s děsivým chlapem.
Může to být naše jediná šance. Abychom dostaly odpovědi.
Proč nemůžu jít domů, vzít Oscara, vrátit se a uvidíme?
To místo není pro něj.
Je pro vás.
No tak, June.
Doma to známe.
A tenhle chlap říká zajímavé věci.
No tak, pojďme.
Nemůžu.
V Riverside se nudíš. Já se tam nudím.
Proč myslíš?
Netuším.
Možná to má důvod.
Možná tam my dvě nepatříme.
No tak.
Pojďme. Pojďme.
Prosím.
Nemůžu.
Promiň.
Oscar by mi to nikdy neudělal.
Ale jestli chceš jít ty,
tak to chápu.
Ne. Zůstanu s tebou.
Půjdu s tebou domů.
Když si to rozmyslíte, vraťte se sem.
Všechny cesty vedou do Oceanside.
Ahoj. Jak to šlo? Byl jsem nervózní.
Mluvili jsme o střední škole.
Každý skončil dost děsně. Vlastně jsem rád, že jsem umřel.
To zní jako dobrý začátek.
Pak jsme poslouchali desky a trochu tancovali.
To je úžasné.
Pak začala mluvit o svém manželovi.
Rayovi.
Byli manželé asi tak 40 let.
Takže doufá, že až on umře, objeví se tu tak, jako se objevila June.
Takže asi budeme kamarádi.
Páni. To mě mrzí, kamaráde.
To nic.
Jen mě to štve, protože jsme se bavili.
Je tak super.
Občas si myslím, že nikoho tak super pro sebe nenajdu.
Hej, to není pravda.
Můžou za to Bee Gees.
Hráli, když jsem se vyboural.
Byli tak hrozní, že jsem musel přeladit rádio.
Hele, vím, že máte s June dost problémů.
Vážně dost?
Ale máš štěstí, že je tu.
Nikdo jiný tady to tak nemá.
Všichni jsou sami.
Proč jste vy dva pohromadě?
Nevím.
Každopádně, s tou motorkou jsi měl pravdu.
Myslím, že to tak nechám.
Super.
Rád bych ti udělal čokoládový pohár,
aby ti bylo lépe.
Bože, ne. Odcházím.
-Později? -Ne.
Ahoj.
Kde jsi byla?
Na procházce.
Ztratila jsem pojem o čase.
Dobře. Chtěl bych ti něco ukázat.
Nelíbilo se mi, že jsme se hádali.
Takže mám řešení.
Dobře.
„Vstávat.“
VSTÁVAT!
Je tam malá vidlička a ukazuje na budík.
Že je čas vstávat.
Vstávat, jako být vzhůru.
Je to hra se slovy.
Jistě. Chápu.
Takže, když teď budeme plnit myčku,
ať ty nebo já,
budeme vědět, jak dát příbory správně.
Tohohle si vážím,
ale víš, že jsme se předtím nebavili jen o vidličkách, že ano?
Já vím, ale tohle je o vidličkách.
Co se děje?
Mám pocit, že nechápeš, jak se cítím.
Tak mi to řekni.
Cítím se uvězněná.
Co to znamená?
Vždyť jsme tu vážně uvěznění.
Nemůžeme jít daleko od fontány.
Promiň, ale takhle to tu funguje.
Jak víme, že venku není něco dalšího?
-Jako co? Co by tam mohlo být? -Nevím. Něco. Cokoliv.
Nikdy jsem neslyšel, že by někdo něco říkal.
Je to tu hezké a bezpečné.
Takže i kdybys od někoho slyšel, že je tu jiné místo,
stejně bys tam nešel?
Nevím.
Líbí se mi tady.
Není to zlé. Podívej na náš dům.
Podívej, jak kuchyně přechází do obýváku.
Miluju tenhle dům.
Je krásně vybavený.
A ta koupelna je mnohem lepší, než byla naše.
Ale tohle není o domě.
Děláme stejné věci každičký den.
Vůbec nic se nemění, doslova nikdy se nezmění,
a to mě rozčiluje.
-Myslím, že jsi sobecká. -Co?
Každý na tomhle místě je sám.
-Proboha. -Zamysli se.
Jsme tady jediní pohromadě.
Měli bychom být vděční.
Snažím se ti říct, jak se cítím.
Já myslím, že tvé pocity jsou špatné.
Jak mi tohle vůbec můžeš říct?
Nechápu, proč nemůžeš být šťastná.
Co chceš, abych udělal?
Nevím.
Já taky nevím.
Navěky
Kreativní dohled Lucie Musílková astná.