For alltid
VAKT
ADGANG FORBUDT
Hva faen var det?
Ro deg ned, det var bare en fugl.
Jeg vet ikke. Eller en drone.
Det var en fugl. Stol på meg.
Hva tror du de sier?
Hva snakker du om?
De lager ikke bare lyd uten grunn.
De kommuniserer.
Hvis du er så smart, hva sier de?
"Kom og knull meg, jeg er en fugl."
"Kom og knull meg."
Det er det alle fugler skriker om hele tida.
Kan ikke bare være det.
Hva med: "Det er kaldt ute, la oss dra sørover",
eller: "Jeg har en mark her!"
Det er det som er saken.
Hvis du er en smart fugl, ville du ikke snakke om ormen,
du ville holdt det for deg selv.
Men i dette scenariet sier du det til barna dine.
For å hjelpe dem vokse opp og slikt.
Så dette er jobben din?
Får du betalt for å bare sitte i bilen hele dagen?
Jepp.
Jeg tror de stengte dette nabolaget på grunn av et muggproblem eller noe.
Jeg glemmer.
Jeg bare kjører omkring,
ser til at ingen sniker seg inn for å dope seg eller noe.
Bra. Jeg må pisse. Hvor kan jeg gjøre det?
Se deg omkring. Det er ingen her.
Piss hvor du vil. Drit, jeg bryr meg ikke.
Pokker. Denne jobben er rå.
Det er utrolig at du er her.
Jeg drømte at dette skulle skje.
Altså... Jeg ville ikke at du skulle dø,
men du skjønner hva jeg mener. Jeg bare...
Jeg savnet deg slik.
Jeg savnet deg også.
Hvem er den fyren, vennen?
Er han en venn av deg?
Hvorfor tisser han bare foran oss?
Han er en nåværende.
Det er det vi kaller folk som fortsatt er i live.
Vi er tidligere.
Vi kan se dem, de kan ikke se oss.
Forskjellige verdener.
Dette stedet er skikkelig skummelt.
La oss komme oss vekk.
Det er morsomt, for det er bare to grunner til at de levende kommer hit.
For å tisse og for å dope seg.
De typene gjorde begge deler.
Det var som faen.
Det er greit. Det går fint med henne.
Kom igjen. Jeg skal vise deg rundt.
Hei, Jim.
Der er han! Store O!
Konnichiwa, Oscar.
Konnichiwa, Nakajima-san.
Mrs. Nakajima lærer meg et par ord på japansk.
Det går veldig... Yoku.
Japansk?
Ja. Jeg har fått mange venner her.
Så mange interessante folk.
Går det bra med deg?
Ja. Det er bare mye å ta til seg.
Selvfølgelig.
Du gjør det mye bedre enn meg.
Da jeg kom,
tok jeg meg på ansiktet og skrek mye.
Takk.
Så hva er det vi skal gjøre?
Jeg vet ikke.
Er det noen som vet det?
Ikke egentlig.
Ingen setter seg ned sammen med deg og gir deg en informasjonspakke.
Det hadde vært kult. Jeg elsker pakker.
Jeg føler liksom at jeg har blitt kastet ut på dypt vann.
Kan vi sette oss litt?
Selvfølgelig.
Det er ikke stort du trenger å vite.
Vi lever liksom bare.
Jeg vet det høres ironisk ut, men...
Det er det eneste ordet jeg kommer på.
Så er dette alt?
Skal vi bare...
Fortsette?
Og hvor lenge varer dette?
Hva er poenget med alt dette?
Hva var poenget med det som gikk forut for dette?
Herregud.
Du verden.
Jøss.
Skjer dette virkelig?
Hallusinerer jeg?
Jeg tok en Tylenol PM før flyturen, men dette...
Dette virker virkelig ekstremt.
Du. Du må være forsiktig med dem.
De er vanedannende.
Det har vel ikke noe å si nå, siden...
Vel, du er helt klart død.
Finnes det en Gud?
Jeg vet ikke.
Det er en shuffleboard-bane her.
Dette er faktisk viktig.
Jeg må fortelle deg om dette.
Hva er det?
Det er fontenen.
Den er pen. Gjør den noe?
En av tingene vi vet,
er at jo lengre unna du kommer fra fontenen,
jo svakere føler vi oss.
Du merker ikke om du er nær.
Du begynner å merke det når du går lengre bort.
Hvor langt kommer man?
Det er vanskelig å si.
Jeg mener... Du ønsker ikke å tøye grensene.
Nei! Ikke rør den!
Hvorfor ikke? Hva skjer da?
Ingenting. Jeg bare kødder med deg.
Du skulle sett ansiktsuttrykket ditt.
Se på dette.
Faen. Klarte det nesten.
Prøv igjen.
-Faen! -Hvem er denne drittungen?
Det er Mark. Han er min beste venn.
Han døde på 70-tallet, så han har vært her lenge.
Kom og lek med oss, Mark.
Nei. Stikk, Josiah.
Du vil leke med oss en dag.
Jeg hater de barna.
Det er noe med det å dø ung som virkelig ødelegger deg.
Det er som å bli berømt i ung alder.
Ok. Kan vi gå hjem og slappe av litt?
Selvfølgelig. Du må være overveldet.
Ja, det er mye.
La oss dra hjem igjen.
Det var hyggelig å hilse på deg.
Ja!
Gjenforeningsknull.
-Hei. -Hei.
Oolong-te med litt honning.
Favoritten din.
Jøss.
Har de det her?
Det dukket opp da du gjorde det.
Jeg tror du vil trives her. Det er ikke så verst.
Og det er mye bedre nå som vi er sammen.
Jeg er så glad du er her.
Jeg også.
Jeg er veldig, veldig glad for at du er her.
Ja. Det er kult at vi fortsatt kan gjøre det.
Jøss. Dette huset er virkelig fint.
Ja, jeg hadde ikke noe med det å gjøre.
Det var slik da jeg kom.
Det er så mange sitteavdelinger.
Ja.
Du.
Hva synes du er den aller beste måten å sitte på?
Det er enkelt.
Beina i kryss, venstre over høyre.
Ok.
Det er komfortabelt. Det er morsomt.
Sett kaffen rett her på kneet.
Men er du ikke litt sexistisk?
Det hadde vært greit om jeg gikk med olabukse,
men hva om jeg bestemte meg for å ta på meg skjørt?
Du hadde fått en skikkelig forestilling nå.
Men hvis du skal krysse beina, hvorfor ikke gå hele veien?
Ser du det?
Stabilt, kompakt.
Og det beste er at jeg ikke viser genitaliene mine.
Ok, nå er du sexistisk.
-Hva? -Å ja.
I din versjon, se på det.
Det knuser mine genitalier.
Det er som en skrustikke.
Det er derfor jeg alltid sitter slik.
Sitter du alltid slik?
Jeg bare går opp hit.
Sånn.
-Du har hælene sammen. -Ja.
Bare press dem ut slik.
Og bare ta skoene på sofaen. Slik.
-Ja. -Ok.
Dette er fint.
Og håndflatene opp.
Håndflatene opp?
Ja, så hvis du er på en fest eller noe slikt:
"Kan jeg få en drink?"
"Bare sett den her, det er fint."
"Og kan jeg også få en drink? Og en til vennen min her."
Og jeg tror at hvis du strekker deg skikkelig...
Ja.
Dette er flott, den bevingede sommerfugl-posisjonen.
Ja, vi fant ut av det, tror jeg.
Jeg føler at jeg kunne sitte slik i en evighet.
Ja, samme her.
Det er bra.
Har du mye smerte nå?
Jeg har veldig vondt, ja.
Jeg hadde trodd jeg skulle være mye mer fleksibel etter døden.
Jeg vil vise deg noe.
-Nå? -Ja.
Det er en liten gåtur,
men jeg lover at det er verdt det.
Ok, kom igjen.
Se. Her er det.
Huset ved sjøen.
Det er nært nok fontenen, så vi kan dra hit så ofte vi vil.
Dette er flott.
Utrolig at jeg fant det.
Det er akkurat slik jeg husker det.
Akkurat som i gamle dager.
Ja.
Vi hadde noen fine stunder på den sofaen.
Beklager, det hørtes seksuelt ut,
men jeg tenkte mest på når vi spilte Uno.
Så hva skal vi gjøre når vi er her?
Skal vi gå ned til sjøen?
Vi kan gå ut og sette oss på baksiden.
Vi kan ta en lur...
Var det gøy å fiske?
Ja, det var kjempegøy, pappa!
-Takk. -Hvem faen er disse folkene?
-Det var veldig gøy, pappa. -Takk.
-Hva faen er det som skjer? -Takk.
Oscar, jeg må være ærlig med deg.
Jeg solgte dette huset for noen måneder siden.
Jeg visste ikke om jeg ville bruke det noe særlig.
Han setter de våte støvlene rett på gulvet.
Jeg er så lei for det.
Det var et vanskelig valg.
Vet du hva?
Det er kanskje greit.
De vet ikke at vi er her, de kan ikke se oss.
Vi kan uansett gjøre det vi vil.
Ja.
Ok.
Jeg savnet dette.
Jeg også.
Er det en kanadagås?
Jepp. Jeg tror det.
-Det er mitt! -Nei!
Få tilbake armbåndet!
-Nei! Jeg vil gå med det! -Hun slår meg!
Bryt opp... Jeg tar telefonene deres!
-Det var hun som begynte. -Inn med dere.
-Men... -Nei.
-Dumming. -Idiot.
Kan dere... Dette er... Vi hygger oss her!
Dette vil ikke fungere.
-Kanskje vi skal gå. -Nei.
Nei, dette er vårt hus ved sjøen. Vi var så lykkelige her.
Jeg vet det, men...
Det er mange hytter her omkring.
Disse folkene kan finne en annen.
Jeg kan ikke forstå hvorfor de skulle dra, riktignok.
Kom igjen, folkens. Seriøst?
Jeg trodde dere var bedre enn dette.
Hva mener du?
Jeg vet hvor du vil.
Hvor tror du jeg vil?
Du vil at vi skal...
"Hjemsøke" dem.
Når du sier det slik, høres det dumt ut.
Kunne vi ha gjort noe slikt?
Vi kan det, men vi gjør det ikke.
Samfunnet vårt, de tidligere, vi gjør ikke det.
Hvorfor ikke?
For det første er det vanskelig.
Og det bidrar til stereotypier om oss.
Vi er ferdig med det som kultur.
Ok, men hva om...
...vi sa at du måtte det,
fordi du fortsatt er et barn og vi er voksne,
og du må gjøre alt vi sier.
Kødder hun med disse greiene?
Vi er lei for det. Hun er lei for det.
Jeg er 58 år, for faen. Jeg er eldre enn deg. Vis litt respekt.
Beklager. Det ser bare ikke ut som om du har vært gjennom puberteten ennå.
Vær så snill, bare... Bare denne ene gangen.
Det er virkelig viktig for oss.
Det var vårt spesielle sted.
Det spesielle stedet deres? Det suger.
Hvorfor det? Hvorfor suger det?
Det vet du.
Du.
Jeg spør deg som kompis.
Hva med dette? Om jeg hjelper dere,
må dere lage middag til meg hver kveld i en måned.
Tuller du?
Jeg ville elske det.
Vær så snill, ja. Jeg begynner med Italia. Vi kan ta en matreise rundt i verden.
Samme det. Kanskje bare en uke.
Flott. Vi begynner i morgen.
Nei. Kanskje du bare kan lage en sandwich til meg en dag.
-Svært gjerne. -Nei. Glem hele greia.
Samme det. La oss bare gå.
Flott. Du er en god venn.
Nei, jeg er ikke det.
Faktisk tror jeg ikke han er en god venn.
Jo, han er det. Du må bare gi ham en sjanse.
-Den holdningen... -Herregud. Røstipoteter er så godt.
-Takk, Melanie. Virkelig. -Takk.
-Vil du ha en tomat? -Greit.
Dere, hvis dere bare hadde sagt at mora var så sexy,
ville jeg ha kommet med en gang.
Er hun ikke litt ung for deg, bestefar?
Hva snakker du om? Jeg er 17 år.
Du sa du var 58.
Jeg er begge deler.
Så hvorfor vil dere kvitte dere med disse orientalerne?
Kom igjen. Du kan ikke si "orientalere".
Det heter "asiatamerikanere".
Jeg er fra 70-tallet.
Det var ikke rasistisk å si noe på den tida. Folk var kule.
Det er ikke sant.
Hva er du, forresten?
Ok, hva skal vi gjøre nå?
Skaffe noen laken,
-noen kjettinger eller noe? -Herregud.
Følg meg. Vi må vente til det blir mørkt.
Så det er en begrenset mengde med ting vi faktisk kan gjøre her.
Ja. Hvilke muligheter har vi?
La oss prøve lysbryteren. Det er en klassiker.
Ok.
Først av alt
må du forestille deg at all energien og følelsene i kroppen din
strømmer til tuppen av fingeren din.
Hvis du konsentrerer deg godt nok, vil du føle en kiling.
Da, og bare da, vil du kunne skru på bryteren.
Ok, jeg forstår.
Vil du prøve, vennen?
Se nå!
-Sett i gang, vennen. -Jeg gjør det.
Sånn ja. Bare skru den på.
Der ja.
Bare få den opp.
Du fikser dette. Kom igjen.
Og opp.
Ganske vanskelig.
Føler du kilingen, vennen?
Ja.
Nei. Han gjør ikke det. Ikke i nærheten engang.
Kanskje det er læreren hans sin feil. De instruksjonene var ganske vage.
Instruksjonene var greie nok. Kanskje han er distrahert av sytingen din.
Slapp av, folkens. Jeg skal klare det.
Noen ganger hjelper det å være sint.
Du kan kanalisere det inn i fingeren.
Som når du slår i en vegg.
Kom igjen, vennen. Du fikser det.
Kom igjen!
Sånn ja!
Kom igjen! Dytt den!
-Jeg får det ikke til. Beklager. -Det er ok. Du prøvde.
-Jeg tror jeg skadet fingeren. -Det går bra.
Greit, se og lær.
Jøss!
-Utrolig. -Du verden!
Men det fungerte ikke. Hun sover fortsatt.
Pokker.
Jeg kan ikke gjøre det igjen, så det var det.
Kan jeg få prøve?
-Herregud. -Fy faen!
Herregud, se!
Jeg gjør det.
Pokker!
-Flott, vennen. -Herregud!
Det var ganske bra.
Hva er det du... Hva er det du er så sint for?
Ingenting.
Ok.
Ser du? Den gjør det ikke lenger.
Jeg så det, jeg sverger.
Lyset gikk helt bananas. Det var kjempeskummelt.
Det er sikkert bare en ødelagt sikring eller noe.
Jeg skal sjekke igjen i morgen.
-I mellomtida... -Nei!
...prøv å få deg litt søvn, ok?
-Det er så sent. -Ja, kom igjen.
-Jeg lover deg. -Kom igjen. La meg få prøve.
Det elektriske systemet i dette huset er veldig gammelt.
Vi har en stor dag i morgen. Vær så snill.
Herregud. Se! Den hesten veltet av seg selv.
Det er rart.
Jeg vil ikke sove her i natt.
Ja. Jeg tror ikke du skal være her inne.
Ja! Stikk, hyggelige familie!
Familiecamping i stua!
Ja!
Nei! Hva gjør de?
-Hvem vil ha marshmallows? -Jeg!
Dette er mye morsommere enn å sove på de dumme soverommene, ikke sant?
-Ja. -Ja.
Dette er ekstremt frustrerende.
Vi vil sikkert se tilbake og le
når vi forteller historien om den gangen Allison så spøkelset i huset ved sjøen!
Drittsekker!
Bare...
Bare tenk på det som en bølge som går gjennom hånden til gjenstanden.
Ja. Ingen av de rådene har hjulpet.
Skal vi synge en sang?
-Ja! -Nei!
Hva med She'll Be Coming Round the Mountain?
Vel...
Hva nå?
Det er én siste ting som faller meg inn.
Jeg vet ikke engang om det er mulig,
men jeg hørte et rykte om at en tidligere ved navn Howard gjorde det en gang.
Hva er det?
Det kalles vending.
Hvis du fokuserer hardt nok,
vrenger innsiden av kroppen ut,
kan nåværende se deg i brøkdelen av et sekund.
Herregud.
Det høres veldig skummelt ut. Vi må prøve.
Igjen, jeg vet ikke om det er mulig.
Jeg har tro på deg.
Hvis noen kan klare det, er det deg.
Du har rett i det.
La meg gå inn, gjøre meg klar.
Prøve å skremme livskiten ut av disse...
..."asiatamerikanerne".
Hør her, kjære deg,
jeg setter virkelig pris på at du tok meg med hit.
Men jeg har tenkt litt, og...
...jeg tror vi kanskje skal gi slipp på dette.
Hva mener du?
Jeg mener, hør her...
Jeg synes vi har hatt mange fine stunder her,
og dette stedet vil alltid være spesielt for oss,
men det er bare et hus.
Skjønner du?
Og det at vi to er i denne nye situasjonen, er ganske rart,
men det er veldig spennende.
Og jeg synes virkelig vi skal omfavne det.
Jeg tror det viktigste er at vi er sammen.
Herregud. Du har så rett.
Ja?
Jeg ble oppslukt av å gjenoppleve fortida,
men vi trenger ikke gjøre det.
Det er mange andre ting vi kan gjøre.
Nettopp. Ja. Ok. Bra.
Greit.
-La oss dra herfra. -La oss dra herfra.
Bra.
Hva skjedde?
Jeg prøvde å vende. Jeg klarte det ikke.
Herregud. Det er så mye.
Vel, gode nyheter.
Vi har bestemt oss for å la dem bli.
Vi trenger ikke å skremme dem vekk lenger.
Hva? Jævla drittsekker!
Hei! Det er ikke nødvendig.
Og språket ditt er forresten veldig grovt.
Du bør jobbe med det.
Jeg sier ikke noe nå. Er det bedre?
Ja, det er bedre.
Jævla pyse.
Dere, alle trekker pusten.
Vi er på samme lag.
Nei, det er vi ikke.
Vi er alle på samme lag. La oss dra hjem.
Jeg blir.
Ser om jeg kan se mora når hun dusjer.
Nei, det skal du ikke. Din lille ekling.
Jøss. Du ser fantastisk ut.
Jeg fikk ingen klær som ser så bra ut.
Jeg synes klærne dine ser perfekte ut.
Jeg synes du ser perfekt ut.
Greit. Jeg har en overraskelse til.
-Ja? -Er du klar?
-Ok. -Ok, så...
Jøss.
-Ja. Sitt her. -Takk.
-Sitter du bra der? -Jepp.
Ok. Jeg vet at vi mistet huset ved sjøen,
men det betyr ikke at vi må gi avkall på alle tradisjonene våre.
Som...
Min spesielle ørret amandine.
Vær så god. Og...
Ta-da!
Takk.
Jeg trodde du ville lukte den og ødelegge overraskelsen,
men jeg gjemte den litt, rett bak benken der,
hadde litt ekstra dill i den.
Ikke verst.
For alltid