Navěky
DR. OSCAR HOFFMAN RODINNÝ ZUBAŘ
VŠECHNO NEJLEPŠÍ K NAROZENINÁM, OSCARE
Hele, podívej.
Kupoval jsem si nový prut a tohle k němu jen tak přibalili.
Kalendář 2019 - Nejkrásnější okouni?
KALENDÁŘ
Neskutečné. A zadarmo?
Úplně. Věřila bys tomu?
Podívej se na ty krasavce.
Ukaž.
Podívej se.
Páni. To jsou fešáci.
Který se ti líbí? Upřímně.
Únor vypadá dobře.
Únor má nejhezčí oči.
DUBEN
Nevím. Vidíš duben?
Duben má nejlepší tělo.
Ale říjen vypadá jako totální zlatíčko.
ŘÍJEN
Jo, pojď k mamince.
Že? Ten by tě vzal na fajn večeři.
Vytrhla bys mu páteř a snědla ho.
To zní tak romanticky.
Jednou na vysoké jsem to udělala.
Už za pár týdnů budeme zase u jezera.
Jo.
Letos to bude velké.
Po třinácté?
To nebude po čtrnácté?
14 znamená velkou věc?
Všechny jsou vlastně velké.
Hele.
Mám úplně bláznivý nápad,
který jsem s tebou chtěla probrat.
Dobře.
Co kdybychom...
letos jeli někam úplně jinam?
Je to pro nás tradice, ale možná...
Kam jsi myslela?
Co takhle lyžovat?
Je to aktivní, je to venku.
Četla jsem teď skvělý rozhovor s Edie Falcovou.
Je nadšená lyžařka.
Jezdí s rodinou na lyže pořád.
Vážně? Tu mám hodně rád, a...
Já vím, je skvělá.
-Talentovaná a skromná. -Jo.
Myslím, že některé své děti adoptovala...
I kdyby ne, vypadá, že by mohla.
Stoprocentně, miluju ji.
Tak pojeďme na lyže.
Firma má domky u rezortu Big Bear.
Bylo by to levné.
Já nevím.
Už jsem všem řekl, že jedeme k jezeru.
Co jim zítra řeknu, když se zeptají?
Že jsme se rozhodli jet někam jinam?
„Lidi, o víkendu jedeme na lyže.“
Jo, to by šlo.
Vidíš?
Super. Pojedeme lyžovat.
Jdeme na to!
No...
Promiň, říjne, tebe a tvou rodinu zavraždíme až příští rok.
Podívej, teď je smutný.
-Ta tlama... -Smutná.
Vyhodím to. Chceš to?
Bože, ne.
Tu máš.
Takže nový koníček?
Jo, mohla by to být zábava.
V tvém věku?
Jsme stejně staré.
Jo, po kolena ve čtyřicítce.
Máme věci končit, ne začínat.
Myslím, že to s Oscarem musíme rozvířit.
Bude to pro nás dobré.
Vy manželé vždycky mluvíte o víření věcí.
To zní tak náročně.
Není to mezi námi špatné.
Všechno je v pohodě. Jenom na tom musíme pracovat...
Pořád.
Je to jako udržovat zahradu.
Jak jsem říkala, náročné.
-Hele. Víš co... -Já vím. Promiň.
Líbí se mi být svobodná.
Víš, co dělám?
Co chci. Celou dobu.
Nekecej.
Jo. Včera jsem chtěla pečenou bramboru,
tak jsem šla do Ruth's Chris,
a teď si s barmanem posílám neslušné fotky.
Páni, další barman.
Myslíš, že jen proto, že jsem vdaná,
nemůžu mít pečenou bramboru, kdy chci?
Protože můžu.
Jím ty zatracené brambory v jednom kuse.
Jasně, jasně, jsi v tom dobrá.
A co si myslíš o tomhle?
Bože!
Co to je?
Buď je to hodně blízko, nebo hodně daleko.
Trochu to posuň.
-Jasně. Páni. -Jo.
Jedete o víkendu k jezeru?
Vlastně jedeme lyžovat.
To je něco jiného.
Jo.
Jak je to daleko?
Asi půl hodiny.
Dobře.
Kdybychom nebyli v autě,
jaká nejlepší činnost na světě tě napadne,
když máš přesně půl hodiny?
Fajn, půl hodiny.
Co takhle...
Co takhle koupel?
Skvělá teorie, příšerná praxe.
Musíš napustit vanu,
poladit teplotu,
a když už jsi konečně ve vaně,
zbude ti z půl hodiny deset minut.
To je dobrý postřeh.
Promiň.
Mám to. Masáž.
Riskantní.
Proč?
Kvůli masérovi.
Může být ukecaný.
-„Vy žijete tady poblíž?“ -Ale ne.
„Nechcete pustit nějakou hudbu?“
„Miluju hudbu.“
„Máte ráda hudbu?“
-Jdi se vycpat. -Jo.
Co takhle epizoda Jeopardy?
Jo, to se mi líbí.
-Je to zábava. -Jo.
-Něco se dozvíš. -Ano.
Při reklamě si zkontroluješ telefon.
Můžeš být na telefonu.
-To je silný adept. -Hodně silný.
To bychom měli.
A co sex?
Jo.
Super nápad.
Jednoduché.
Hned po ruce. Bez pomůcek.
Snadné. Zadarmo.
Jo.
Ale půl hodiny je docela dost.
Je to trochu dlouhé.
Spíš tak 20 minut.
Pak už si říkáš: „Co to tu děláme?“
Mám to.
-Fajn. -Poslouchám.
Jsi v teplé posteli,
sníš velké hranolky od McDonalda a 25 minut spíš.
Páni!
To je ono.
Hranolky a do postele?
Bez přemýšlení.
Máme vítěze.
Je to dobré.
Udělám to hned teď.
Ale ne. Ne.
Pane, musíte... musíte řídit.
Páni!
Není to nádhera?
-Tohle je krása. -Já vím.
Skvělý nápad, zlato.
Díky.
Kristepane, to je zima!
Dobrý Bože! Ježíši! To taková zima bude všude?
Je to zlé? Děsíš mě.
Je to dost zlé.
Ale my to dokážeme.
Až řeknu tři, uděláme to najednou.
-Můžeš? -Dobře.
-Fajn. Raz, dva, tři! -Dva, tři.
-Bože! -Sakra!
Ten mizerný lhář!
Jak tu můžou být děti? Rodiče by měli zavřít.
Já nevím!
Můj obličej!
Půjdeme nahoru, při chůzi nám bude tepleji.
Zatracený vzduch!
Zatraceně!
-Podívej se na to. -Jo.
Vypadá to tak technicky.
Promiňte.
Ahoj. Tohle nosí profesionálové?
Ne.
Neví, o čem mluví, zlato.
Vypadají skvěle.
Co?
Asi mi vypadla čočka.
Ale ne. Vážně?
Jo, není tam.
Nejsem na tyhle věci zvyklý.
-Nemůže být daleko. -Kruci.
Někde tady. Najdu ji.
Nech mě. Podívám se po ní.
Je to tu mokré. To je hnus.
Je to ono?
To je nehet?
Půjčují se tu boty, takže je to asi nehet z nohy.
-Moment, vydrž. -Cože?
Právě jsem ji ucítil.
Jo, zasekla se pod víčkem.
Dostanu ji.
Už jde dolů. Už jde dolů.
Už jde... Je tam.
Půjdeme?
Jistě.
Tahle fronta se půl hodiny nehnula.
Už je to trochu dlouho.
Ale jakmile budeme opravdu lyžovat, bude to zábava.
Poletíme dolů z hory
jako Edie Falcová a její úžasná rodina.
Je vdaná? Vím, že má děti. Ale nevím, jestli... Jdeme.
Konečně.
Ahoj. Chceme se zapsat na dospělé začátečníky, prosím.
Promiňte. Všechny lekce jsou plné.
Samozřejmě.
Omlouvám se.
Je tu nějaká další možnost, něco soukromého, kam se přihlásit?
Podívám se.
Jednu věc můžeme udělat.
INSTRUKTOR
Všichni řekněte jméno a věk.
Dáme se do toho.
Jsem Jasper, bude mi 12.
Jsem Tim, je mi devět.
Jsem June.
A vy si asi myslíte,
že je mi asi tak 100 let.
To byl vtip.
Ano?
Muž přes palubu.
Jste v pořádku?
Jsme v pohodě.
Pomoc, prosím?
Chyť se za ruku.
Ouha.
Tvoje rukavice.
Moje rukavice.
Paní, tahle lekce trvá jen 45 minut, musíme spěchat.
-Děti, zajeďte... -Tady.
...tam k vleku.
-Můžeš zatáhnout za hůlku? -Co?
Vážně nepotřebujete pomoc?
Jistě. Jeďte napřed a začněte.
-Určitě? -Jo.
-Dobře. -Dobře.
-Uvidíme se nahoře. -Jo.
Doleva. To je ono. Pomoz si.
Hele, zlato, už to umím. To je pluh.
Kruci.
Dobře, až zapískám, vyrazíte.
Hodně štěstí.
Díky. Tobě taky.
To je ono.
Výborně, Oscare.
Dobrá práce, A-týme.
A-tým!
Vyjedeme nahoru a začneme znovu.
Chci jiný tým. Ona je k ničemu.
Nejsem, Jaspere.
Je to jen zábava. Všichni se učíme.
Proč jsou v téhle skupině důchodci?
Je jí 100 let.
To byl jen vtip.
Poslyš, kde máš rodiče?
Jsou tu někde? Ráda bych s nimi mluvila.
Baví se na lyžích, protože to umí.
Lyžují od dětství, protože nejsou chudí.
Hej. My jsme vyšší střední třída. Já jsem zubař.
Fakt super, chlape.
Poslyš, já nechtěla být ve skupině s dětmi.
Chtěla jsem být s dospělými,
ale lekce byly plné,
takže z toho prostě zkusíme dostat to nejlepší, ano?
Ne. Nechci být ve vašem týmu.
Proč nejdete zpátky a nesednete si na svůj starý tlustý zadek?
Proč mi ho nepolíbíš?
Jejda.
Dobře, paní, tohle už je moc.
Nechtěl jsem,
ale sundejte si lyže
a běžte si sednout ke psovi.
Rozumím.
Mluvil jsem s Jasperovým tátou.
Taky je to kousek.
Dobré zprávy. Podle něj „si o to ten malý mizera koledoval“.
Takže Jasper to asi bude mít doma těžké.
Nechápu, proč ses musel omlouvat.
No, mohla jsi být o něco trpělivější.
Choval se strašně. Co bys dělal ty?
Já nevím.
Nestrčil bych ho z kopce.
Nestrčila jsem ho. Ztratil rovnováhu.
Jasně.
A odkdy jsi ty vůbec obhájce malých dětí?
To je trochu překvapivé.
Co tím myslíš?
Jen to, že jsi nikdy nevypadal, že bys měl děti v lásce.
To je celé.
Miluju děti. Vycházím s nimi skvěle.
Když jsme je řešili,
nikdy jsi nejevil moc zájem.
Já myslím,
že jsme se shodli, že nechceme děti.
Takhle si to úplně nepamatuju.
Dobře. Nedáme...
Nedáme si nějaké jídlo?
Myslím, že máme oba prostě hlad.
Dáme si burgery.
Určitě jsou příšerné.
Zrovna nemám chuť na burger.
Promiň. Úplně nechápu, co teď chceš říct.
Ty teď chceš mít děti?
Ne. Já...
Nevím, co chci říct. Promiň.
Asi chci jen říct,
že žijeme fajn,
ale nemyslíš někdy na to, čeho jsme doopravdy dosáhli?
Já nevím.
Nezajímá tě někdy, jaký má to všechno smysl?
Ani ne.
Zapomeň na to.
No,
asi si půjdu dát ještě pár tréninků.
Já si dám u baru sklenku rosé.
Dobře. Uvidíme se pak?
Jo.
V pohodě.
Jsem v pohodě.
Je na vás moc zima?
Asi jo. Proto jsem tady.
Chápu.
Máme tu živého!
Já jsem na zimu zvyklý. Jsem z Vancouveru.
Odkud jste vy?
Riverside.
Páni. Jaké to tam je?
Vlastně nic moc.
Samý striptýz a varny pervitinu.
Nemusíte to přikrášlovat.
Promiňte, měla jsem těžký den.
Nemusíte se mi omlouvat.
Ale jestli chcete změnit místo,
přijeďte do Vancouveru.
Jo, možná jednou přijedu.
Bude se vám líbit.
Je to krásné město. Velmi kosmopolitní.
Teď je tam i velká asijská populace.
Vážně?
Zrovna se nastěhovali. Milují to tam.
Já miluju asijské jídlo.
Smaženou rýži, sushi.
Prodávají tam japonské hotdogy, říká se jim Japadogy.
Mají v sobě mořskou řasu a majonézu.
A jsou šílené. Miluju je.
-Japadogy? -Jo.
To jméno je skoro urážlivé, ale ne úplně.
Jo.
Dostávám hlad, jen když o nich mluvím.
Nechcete nějaké jarní rolky?
Mají je v nabídce.
Přiznávám, že už si je chvíli chci objednat.
Jistě. Proč ne?
-Dáme si rolky. -Dobře.
Jedny jarní rolky a ještě sklenku rosé pro dámu.
Jak se jmenujete?
June.
June. Clint. Rád vás poznávám.
Taky vás ráda poznávám.
Co se děje? Bojíte se, nebo co?
Ano, Jaspere.
Je asi dost jasné, že se bojím.
Srabe.
Navěky
Kreativní dohled Lucie Musílková rosé pro dámu.