‫חג שמח באטמן הקטן‬
‫מאסטר ויין, בוא בבקשה.‬
‫הגיע הזמן לעוגיות של לפני השינה.‬
‫עוד לא, אלפרד.‬
‫סלינה גנבה יצירת אומנות יקרה ממוזאון גות'אם.‬
‫אני דורש צדק.‬
‫- קרוב, מה, אלפרד? - בהחלט קרוב.‬
‫עכשיו, בוא נסיים עם התעלולים לפני שבאמת תשבור...‬
‫משהו כמו כד האפר של סבא רבא שלך,‬
‫ואת הפיקאסו יקר הערך.‬
‫אין לאן לברוח, סלינה.‬
‫איש צעיר, תרשה לי להזכיר לך‬
‫שחג המולד יחול בעוד יומיים.‬
‫סבא חג המולד צופה.‬
‫יופי.‬
‫כי אפילו סנטה לא ירצה להחמיץ את זה.‬
‫מאסטר ויין?‬
‫תישן שוב שם למטה?‬
‫לא, לא, לא!‬
‫מה?‬
‫איך הולך?‬
‫אלוהים! אתה בסדר? נפלת דרך פתח האוורור?‬
‫דמיאן, היית עלול להיפגע.‬
‫החתולה יכלה לשרוט אותך, או משהו יותר גרוע!‬
‫יכולת להידבק בטפיל מוח מהצואה שלה.‬
‫נפצעת!‬
‫אבא! תפסיק לדאוג כל כך. אני בסדר גמור.‬
‫מערכת האוורור עצרה את הנפילה.‬
‫כן.‬
‫דמיאן, מה אמרנו על זה שאתה צריך להיות זהיר יותר‬
‫והרסני פחות כשאתה משחק בגיבור-על?‬
‫אני לא משחק, אבא. אני מתאמן להיות גיבור אמיתי, כמוך.‬
‫תדמיין את זה. אתה ואני נלחמים גב אל גב.‬
‫מגיני לילה חסרי פחד.‬
‫מגינים על החלשים, מענישים את הרשעים.‬
‫לפשע אין סיכוי.‬
‫ואמרתי לך, אתה לא מוכן לדברים כאלה.‬
‫- כי כדי להיות גיבור-על צריך... - ריכוז, אחריות והקרבה.‬
‫אני יודע, אני יודע!‬
‫שלא לדבר על סף כאב די גבוה.‬
‫אתה יודע כמה צלעות שברתי?‬
‫את כולן!‬
‫טליה‬
‫מגניב! גם אני רוצה לשבור את כל הצלעות שלי!‬
‫בוא, ילדון.‬
‫תראה, גם אם הייתי חושב שאתה מוכן להילחם בפשע,‬
‫ואני לא חושב כך,‬
‫לא נשאר בגות'אם פשע להילחם בו.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫דמיאן, היום שבו גיליתי שאהיה אבא‬
‫היה היום המאושר בחיי מאז ש...‬
‫טוב, מאז הרבה זמן.‬
‫זה כאילו שבן רגע, הדבר היחיד שהיה חשוב‬
‫היה להגן עליך מפני פגיעה.‬
‫אז לפני שנולדת,‬
‫עבדתי קשה לעשות את גות'אם בטוחה.‬
‫אייס כימיקלים‬
‫אייס מתחדשים‬
‫מוסד לחולי נפש ארקהם‬
‫מה זה היה?‬
‫מעון ארקהם גן ילדים ארקהם‬
‫במבזק החדשות,‬
‫כל נבלי העל של גות'אם סיטי מצויים עכשיו או בבית הכלא‬
‫או שנאלצו לפרוש.‬
‫רשמית, גות'אם נקייה מפשע זה 90 יום,‬
‫ובאטמן מנקה אותה.‬
‫גות'אם סיטי נבחרה זה עתה למקום הבטוח ביותר בכדור הארץ.‬
‫כן!‬
‫אין יותר פשע בגות'אם.‬
‫אז תיהנה מלהיות ילד.‬
‫אבל אני לא רוצה להיות סתם ילד‬
‫אתה הרבה יותר מסתם ילד.‬
‫אתה הילד שלי, וזה הסוג הכי טוב.‬
‫רגע, אבא.‬
‫מה בכלל עשית למטה במרתף?‬
‫אני? לא יודע.‬
‫אולי ארזתי את מתנת חג המולד של מישהו.‬
‫יש!‬
‫מה זה? תגיד לי, תגיד לי, תגיד לי!‬
‫- סליחה, חבוב. זמן לישון. - אני יכול לקבל רמז לפחות?‬
‫בוא נגיד שזה משהו שאסור לאף "גיבור-על" לעתיד‬
‫להיות בלעדיו.‬
‫- זה באט-אקדח לופת? - לא.‬
‫- באט-כפפות משוריינות? - חס וחלילה! לא!‬
‫- באט-מחליקיים? - מחליקיים? זה ממש טיפשי.‬
‫- זה באט-סמן לייזר? - לא.‬
‫- באט-מפענח צופן? - אני אפילו לא בטוח שאני יודע מה זה.‬
‫- באט-משגר טילים מונחה חום? - לא.‬
‫וכבר ניחשת את זה. פעמיים.‬
‫מאסטר ויין, תפסיק לשחק עם הנקניק הזה.‬
‫נכון, כן. לגמרי. סליחה, אלפרד.‬
‫עכשיו, בואו ניהנה מארוחת הבוקר המסורתית של ערב חג המולד מנעוריי.‬
‫כדאי להזדרז.‬
‫אם מקפא הצלופחים עומד יותר מדי זמן, הוא נוטה...‬
‫להתקרש.‬
‫אל תספגן לאף אחד.‬
‫ובלי ברדסים ליד השולחן.‬
‫נו, באמת, זה ערב חג המולד.‬
‫דמיאן, שמעת את אלפרד.‬
‫למה לא?‬
‫לדמיאן‬
‫זה בשבילך, דמיאן.‬
‫אני יכול לפתוח אותה עכשיו?‬
‫למה לא? כך תפסיק לנחש.‬
‫ואני אשמע את עצמי שוב חושב .‬
‫שנינו מרוויחים.‬
‫חג שמח, ילדון.‬
‫חגורה רב-שימושית משלי!‬
‫כן. זו הייתה החגורה הראשונה שלי, דמיאן.‬
‫מה? אין מצב! וואו, אני לא מאמין.‬
‫זה מושלם, אבא. אין עליך.‬
‫אלפרד, נכון שאין על אבא?‬
‫כן, זה בהחלט מסעיר.‬
‫מה הכנסת לכיסים?‬
‫באט-סטרים‬
‫ערכת הבאט-עזרה ראשונה שלך.‬
‫מדליק.‬
‫מה זה?‬
‫הבאט-שרוקית חירום שלך.‬
‫נחמד.‬
‫שמותר להשתמש בה רק במקרה חירום באטמני.‬
‫באטרנג!‬
‫זה מספוג.‬
‫אבל זה לא אמור לעוף בחזרה אליי?‬
‫ולדקור אותך בעין? לא נראה לי.‬
‫זה באטרנג לאימונים.‬
‫אבא, אל תבין אותי לא נכון.‬
‫אני אוהב את החגורה. כלומר, ממש-ממש אוהב אותה.‬
‫אבל איפה הדברים המגניבים?‬
‫הדברים המסוכנים?‬
‫תצטרך להרוויח אותם כשתגדל.‬
‫יש לך עוד הרבה מה ללמוד.‬
‫נו, די, אבא. אני לא תינוק.‬
‫היי, לא אמרתי שאתה תינוק.‬
‫מקרה חירום! קריאה לעזרה. התינוק היקר שלי בסכנה.‬
‫א-אקליט לך את זה מחדש.‬
‫דמיאן, זה הצעד הראשון בדרך להיות גיבור-על.‬
‫תאמין לי, התחבטתי במשך חודשים בשאלה אם אתה מוכן אפילו ל...‬
‫מה זה?‬
‫- זה נשמע כמו ה... - לא יכול להיות.‬
‫מה לא יכול להיות?‬
‫הבאטפון.‬
‫חכה לי. אלבש את החגורה.‬
‫כלומר... חכה לי. אלבש את החגורה.‬
‫איש לא התקשר לטלפון הזה שנים.‬
‫הפשע בטח חזר לגות'אם.‬
‫זה נס חג המולד.‬
‫הלו?‬
‫זאת ליגת הצדק.‬
‫מה? אתה רציני?‬
‫מהר. איך החגורה נראית?‬
‫לא, אני מבין.‬
‫ חריגה במזג אוויר? בנובה סקושיה?‬
‫תתנו לקלארק לטפל בזה.‬
‫זה ערב חג המולד!‬
‫לכולנו יש תוכניות.‬
‫אין צורך לשלוח את סופרמן. אנחנו על זה.‬
‫סליחה. זה היה דמיאן.‬
‫כן, הוא בן שמונה עכשיו. מטורף, הא?‬
‫אתה לא יכול להתקשר למישהו אחר? מה עם התאומים?‬
‫הם ברוגז?‬
‫תגיד להם להפעיל את הקסם התאומי‬
‫ולהפוך למבוגרים.‬
‫בסדר. טוב.‬
‫אצא עוד חמש דקות‬
‫אני מצטער, דמיאן. אני חייב ללכת‬
‫אבל אני מבטיח שאחזור לפני חג המולד.‬
‫רגע... אבא! אבא! אבא! אבא! תן לי לבוא איתך. בבקשה!‬
‫לא נראה לי, ילדון.‬
‫זו תהיה מתנת החג שלך לשנה הבאה.‬
‫לעשר השנים הקרובות.‬
‫אני לא יכול להסתכן. התשובה היא לא.‬
‫יופי. איפה רשימת אנשי הקשר לשעת חירום?‬
‫לא חשוב. הדפסתי עותקים נוספים לחגורה שלך.‬
‫בסדר. מה תעשה במקרה שיפרצו לבית?‬
‫אקרא למשטרה.‬
‫-התמוטטות עצבים? -פסיכולוג.‬
‫גזע חיפושיות ענק נבונות במיוחד תוקף את גות'אם?‬
‫לא יודע. אתקשר למפכ"ל גורדון?‬
‫מפכ... מה? לא.‬
‫הוא רק מעביר את הבעיה אליי.‬
‫אחזור עוד לפני שתשים לב, חבר.‬
‫אכין את הבאט-ג'ט, מאסטר ויין.‬
‫באט-ג'ט, מה?‬
‫אתה עושה את זה בזמן שיא בהתחשב שלא עשית את זה שנים, ברוס.‬
‫- הזנת את הקואורדינטות? - והפעלתי את מחממי המושב, אדוני.‬
‫להניח שלא ראית את הבאט-סכין גילוח שהשארתי על ארונית האמבטיה?‬
‫באמת? שוב הזקן?‬
‫אני אוהב אותו. זה לגמרי מגביר את הלוק המאיים שלי.‬
‫יש לך פירורי דונאט בלוק המאיים שלך, אדוני.‬
‫מקרה חירום! קריאה לעזרה. התינוק היקר שלי בסכנה.‬
‫מה...‬
‫מקרה חירום! קריאה לעזרה. התינוק היקר שלי בסכנה.‬
‫- די. - דמיאן!‬
‫אבא, אתה נראה מעולה.‬
‫דמיאן, צא מהתיק!‬
‫בחייך, אבא. תרשה לי לבוא איתך.‬
‫לא. אין לנו זמן לזה.‬
‫אפילו לא תדע שאני כאן‬
‫אמרתי לך שאתה לא מוכן!‬
‫אבא, תראה כמה השקעתי באימונים. קלוט את כישורי הנינג'ה שלי.‬
‫בוא הנה!‬
‫הירך הטובה שלי.‬
‫אוי, אלפרד, אני כל כך מצטער.‬
‫דמיאן תומס ויין, זה מספיק!‬
‫פשוט חשבתי שאם קיבלתי את החגורה שלך...‬
‫אני מוכן להיות גיבור-על כמוך.‬
‫אבל אתה לא.‬
‫בעצם, תן לי את החגורה.‬
‫ברור שאתה לא מוכן אליה.‬
‫מה? אבא, לא!‬
‫דמיאן.‬
‫שמור עליה עד שאחזור.‬
‫טוב. עכשיו תן לי...‬
‫חיבוק פרידה?‬
‫הוא יהיה בסדר, אדוני. אני אדאג לזה.‬
‫ידעתי שהוא לא מוכן לחגורה משלו.‬
‫כן, טוב, אני בהחלט מסכים שמישהו אכן לא מוכן.‬
‫אני חייב לזוז, אלפרד.‬
‫דרך צלחה, אדוני.‬
‫בוא, דמיאן.‬
‫יש לי בדיוק משהו שירומם לך את מצב הרוח.‬
‫ספל מהביל של השוקו החם המפורסם שלי‬
‫עם תוספת מרשמלו.‬
‫- תודה, אבל שוקו זה לילדים. - לילדים?‬
‫אבא שלך לא היה מסכים.‬
‫פעם ראיתי אותו שותה גלון שלם בפעם אחת.‬
‫לא נכון.‬
‫כן נכון.‬
‫והייתה לו בטן נפוחה למדי באותו ערב.‬
‫הייתי צריך להרחיב את חליפת העטלף בחמישה ס"מ שלמים‬
‫לפני שהוא אפילו יצא לסיור.‬
‫זה כל כך לא הוגן, סלינה.‬
‫את צודקת. אסור לי לוותר.‬
‫אעבוד אפילו קשה יותר להוכיח שאני מוכן להיות באטמן.‬
‫ואת יודעת מה זה אומר?‬
‫הגיע הזמן לאימון אקסטרימי.‬
‫אימון אקסטרימי לא מפוקח.‬
‫אני לא יודע, אלפרד.‬
‫אתה באמת חושב שספל מהביל של השוקו החם המפורסם שלך‬
‫עם תוספת מרשמלו יכול לעזור?‬
‫אני בטוח בזה, אדוני.‬
‫אלא אם כן זו טרחה גדולה מדי.‬
‫שטויות. כבר מגיע.‬
‫שוקולד‬
‫קינמון‬
‫טוב, פניוורת'. הגיע הזמן להפגין את כישורייך.‬
‫מרשמלו חבילת ענק‬
‫בחיי!‬
‫חלב‬
‫ועכשיו, פאר היצירה.‬
‫שומו שמיים! אזל המרשמלו?‬
‫מה? איך זה קרה?‬
‫זה אסון.‬
‫זה בסדר.‬
‫זו בסך הכול שוקו בלי מרשמלו.‬
‫זה לא כאילו אבא שלי לא פה בערב חג המולד.‬
‫אל חשש.‬
‫אחזור לפני שהשוקו שלך יספיק להתקרר.‬
‫אתה בטוח? אתה לא חייב, אבל אם אתה מתעקש, תחזור מהר.‬
‫בסדר, ביי!‬
‫ועכשיו הגיע הזמן להתאמן, כי אני הוא...‬
‫הלילה!‬
‫לכל העוגיות!‬
‫גלידה‬
‫מבקש סליחה!‬
‫היי, שים לב לאן אתה נוסע, סבא!‬
‫יש ממש פסיכופטים בשכונה הזאת.‬
‫אני לא צריך איזו נסיעה לנובה סקוטיה.‬
‫זה ערב חג המולד הכי טוב אי פעם!‬
‫לא גיליתי מה הסיבה לתקלה בבאט-ג'ט,‬
‫אבל אין כאן למעלה שום חריגה.‬
‫למעשה, זו סופת שלגים אופיינית לנובה סקוטיה.‬
‫מה זאת אומרת, "איזו חריגה", ג'ון?‬
‫אם אתה לא שלחת אותי הנה אז מי שלח?‬
‫אוי, לא! הלו? ג'ונז?‬
‫הלו?‬
‫נהדר.‬
‫אסור לי להחמיץ את חג המולד.‬
‫דמיאן, אני בא!‬
‫בבקשה! למה אתם עושים את זה?‬
‫כן. זה חג המולד, מפלצת.‬
‫אני רק אוסף זיכרונות של חג המולד.‬
‫תגידו "צ'יז".‬
‫גותהאם מסריחה‬
‫תפסיקכבר עם הסרטונים.‬
‫מה? זה פשע לתעד את הפשעים שלנו?‬
‫פשוט תזרוק את הסחורה לוואן, מטומטם!‬
‫צריך לבקר בהרבה אחוזות.‬
‫גלידה‬
‫ועכשיו, החלק החשוב ביותר באימונים...‬
‫מנת פחמימות לאחרי האימון.‬
‫זה טעים.‬
‫אבל לא תזיק לו עוד טעינת טורבו.‬
‫ניצלתי מפיצוץ. שוב!‬
‫הפעמים שחייתי‬
‫השכונה הזאת מושלמת לבזיזה.‬
‫לאיזה בית נפרוץ עכשיו?‬
‫הבית הזה יתאים.‬
‫הוא כל כך גדול.‬
‫חג מולד שמח‬
‫אוף, אלפרד כבר חזר?‬
‫נפלנו על מכרה זהב.‬
‫נראה שאין אף אחד בבית.‬
‫אולי תסתום ותעזור לי, טמבל?‬
‫פורצים!‬
‫אוי, לא! מה אעשה? מה אעשה?‬
‫בסדר, דמיאן, תירגע, תחשוב.‬
‫זו רק פריצה לבית.‬
‫פריצה לבית?‬
‫אבא לא אמר לי מה לעשות במקרה כזה.‬
‫מה זה? זכוכית משוריינת?‬
‫-אני אעשה את זה. -לא! לא! ‬
‫- מקרה חירום... - לא עכשיו. נו, תיכבה. תיכבה!‬
‫אמרתי לך שאצליח.‬
‫טרי, אני חושבת שזכינו בכל הקופה.‬
‫מה אמרתי לך על הטלפון הטיפשי הזה?‬
‫מה?‬
‫נשכתי את הלשון.‬
‫יש כל כך הרבה דברים‬
‫איך נכניס את כל הזבל הזה לוואן?‬
‫פשוט נחטוף כל מה שאפשר ונזוז.‬
‫הבוס לא אוהב לחכות.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫- את זוכרת מה קרה לבחור הקודם? - אל תזכיר לי.‬
‫אני עדיין שומעת את הצרחות‬
‫תחזיקי מעמד, סלינה. אני מזעיק עזרה.‬
‫משטרה!‬
‫משטרת גות'אם. איך אפשר לעזור?‬
‫תראי את החגורה המגניבה הזאת‬
‫נראה לך שדבר כזה יתאים לי?‬
‫פשוט זרוק אותה לשק, טמבל.‬
‫כן, בסדר.‬
‫אמדוד אותך...‬
‫אחר כך.‬
‫לא!‬
‫שלא ייקחו את החגורה שלי. אבא כבר חושב שאני לא מוכן.‬
‫יעברו שנים עד שהוא יסמוך עליי עם עוד אחת.‬
‫אלא אם אחזיר אותה בעצמי.‬
‫אז אבא יראה שאני מוכן להיות גיבור-על.‬
‫הלו? מה מקרה החירום? מישהו נפגע?‬
‫לא, אבל מישהו ייפגע.‬
‫הלו?‬
‫סוף‬
‫בואי, סלינה.‬
‫שמעת משהו?‬
‫בחיי, הם בזבזו הרבה כסף על אוסף ספרים מטומטמים.‬
‫יש פה מדף שלם על הוצאת עובש‬
‫ממרתפים של טירות.‬
‫זה ספציפי באופן מוזר.‬
‫לא אמרו לכם שצריך להיות בשקט בספרייה?‬
‫חוט דנטלי‬
‫תחזירו לי את החגורה שלי.‬
‫טוב, אתה בטח צוחק עלי.‬
‫את זה אני חייב לצלם.‬
‫כניסה יפה, ילד. למה התחפשת?‬
‫אני באטמן, והלילה שלכם נעשה הרבה יותר חשוך.‬
‫בסדר. בוא הנה, ילד.‬
‫- לאן הוא נעלם? - קוקו.‬
‫מזל מחורבן.‬
‫אוקיי, פרחח קטן. נהנית מספיק.‬
‫אני לא רואה כלום.‬
‫אפשר להגיד שאתה עיוור כמו עטלף.‬
‫- מה זה היה? - מה קורה כאן?‬
‫בוא הנה, חתיכת מעצבן קטן.‬
‫אני אקרע לעטלף הזה את הכנפיים.‬
‫זה כל מה שיש לך?‬
‫לאט - בינוני - מהר‬
‫אני הולך להקיא.‬
‫אני כאן, מטומטמים.‬
‫תתפוס אותי.‬
‫שמן ירקות‬
‫אני אקשט את הקירות עם הילד הזה.‬
‫מה... בריכת ילדים?‬
‫זה כדי לכבות את שריפת השמן.‬
‫מים לא מכבים שריפות שמן.‬
‫בדיוק.‬
‫רובה שמן צמחי‬
‫זה לא ה...?‬
‫חג מולד שמח באטמן‬
‫- צלופח קרוש? - זהו זה! נמאס לי!‬
‫קח מה שאתה יכול. עפנו מפה.‬
‫תעמיס! אני אתניע את הוואן.‬
‫תעזוב, ילד.‬
‫תחזיר לי את החגורה הרב שימושית שלי!‬
‫אתה מתכוון לחגורה הרב שימושית שלי!‬
‫מקרה חירום! קריאה לעזרה. התינוק היקר שלי...‬
‫הנה היא.‬
‫אתה מוכן להזדרז?‬
‫עצרו! תחזרו הנה!‬
‫להתראות, ילד.‬
‫עכשיו תרגישו את כישורי הנינג'ה שלי.‬
‫הילד הזה פשוט לא מפסיק.‬
‫זה לא ילד.‬
‫זה איזה מוטנט פראי!‬
‫אוי לא! הבוס יהרוג אותנו.‬
‫עכשיו אין לכם כלום.‬
‫לא הייתי אומר שכלום.‬
‫החגורה שלך אצלי.‬
‫הפסדת, ילד.‬
‫אולי החגורה שלי איננה, אבל זה ממש לא נגמר.‬
‫אני עוד אנקום.‬
‫כי הם לא הרגיזו סתם איזה ילד,‬
‫הם הרגיזו את הילד של באטמן!‬
‫מצטער, סלינה, אבל את לא יכולה לבוא.‬
‫זה הולך להיות מסוכן מדי.‬
‫ברגע שאעבור דרך הדלתות האלה, הדמיאן שהכרת ייעלם.‬
‫אני יודע שאת פוחדת עליי.‬
‫והאמת, גם אני קצת פוחד .‬
‫אבל...‬
‫תשמרי על הבית כשלא אהיה.‬
‫דמיאן לא להיכנס!‬
‫בואו נראה את מכונית הגלידה הזאת בורחת מהרכב המטורף הזה.‬
‫מה יש לנו כאן?‬
‫זאת קצת רחבה.‬
‫זאת לא משאירה כלום לדמיון.‬
‫מה זה?‬
‫דמיאן‬
‫אין מצב!‬
‫אבא הכין לי חליפת באטמן?‬
‫גדול.‬
‫חכו שהם יראו אותי.‬
‫דמיאן, זה אבא!‬
‫אבא?‬
‫אם אתה לובש את החליפה הזאת, אני כנראה מת,‬
‫והחשש הנורא ביותר שלי התגשם.‬
‫הפשע חזר לגות'אם.‬
‫ועכשיו אתה חייב לתפוס את מקומי ולהפוך ל..‬
‫באטמן.‬
‫אלא אם כן פרצת למערה וגנבת את החליפה.‬
‫שבמקרה הזה, אתה בצרות גדולות!‬
‫חכה שאגיע הביתה.‬
‫אוי!‬
‫בינתיים כבר נתתי לך את החגורה הרב שימושית שנלווית לחליפה שלך.‬
‫חליפת באטמן הזאת היא המתקדמת ביותר טכנולוגית.‬
‫יו, כן!‬
‫אבל לפני שנתעמק בטכנולוגיה,‬
‫יש כמה דברים שאביך רוצה לחלוק,‬
‫למקרה שלא תהיה לנו הזדמנות.‬
‫כמו כשפגשתי את אימא.‬
‫דמיאן, אימא שלך הייתה סופר לוהטת.‬
‫ איך מעבירים את זה קדימה? ולי היא קראה דובשנית.‬
‫אולי אתה מגיע לגיל‬
‫שבו הגוף שלך עובר כמה שינויים...‬
‫דוחה!‬
‫אתה צריך להיזהר, דמיאן.‬
‫אלפרד, החיתול הזה לא עומד בקצב.‬
‫- אני צריך מגבונים. - אבא!‬
‫ועל אף שניצחתי במלחמה האכזרית,‬
‫כאב הפציעות הצורב שספגתי‬
‫עדיין איתי... בכל יום.‬
‫אוקיי! קדימה לחליפת באטמן.‬
‫כן.‬
‫למען האמת, דמיאן, חלק ממני לא רצה שתלבש אי פעם את החליפה.‬
‫אבל חלק אחר בי תמיד ידע עמוק בפנים‬
‫שזה מה שנולדת לעשות.‬
‫החרטה היחידה שלי היא שלא אהיה לצדך כשתעשה את זה.‬
‫לשמחתי, כאן נכנסת הטכנולוגיה של החליפה.‬
‫בעזרת בינה מלאכותית תכנתתי את עצמי לתוך החליפה.‬
‫מפעיל באט-אבא.‬
‫טוען ב.א.ט. א.ב.א.‬
‫ההעלאה הושלמה.‬
‫אוקיי. בהצלחה, דמיאן.‬
‫ותזכור, אהיה איתך, תמיד.‬
‫סוף שידור.‬
‫אבא?‬
‫באט-אבא מחובר.‬
‫שלום, דמיאן.‬
‫אתה יכול לדבר?‬
‫מגניב.‬
‫מחשב, דוח מצב.‬
‫בבקשה, קרא לי באט-אבא.‬
‫מסריקות הביו עולה שאתה בן שמונה וארבעה ימים.‬
‫המלצה, הגיע הזמן לישון.‬
‫נהדר.‬
‫הוא שתלטן בדיוק כמו הדבר האמיתי.‬
‫תרצה שאקריא לך סיפור?‬
‫לא, תודה.‬
‫לפי מטריצת הזיכרון שלי, הקראתי לך הרבה את "פינוקי הולך לבית הספר".‬
‫אין לנו זמן לזה, באט-אבא.‬
‫הורדתי אותו בשש שפות.‬
‫השתק, השתק, השתק.‬
‫נשמע שאתה רוצה להשתיק את אביך המת.‬
‫תרצה להשתיק את אביך המת?‬
‫לא! כלומר, כן.‬
‫אבל אבא שלי לא...‬
‫רק השתק, בבקשה.‬
‫לא נמצאה פונקציית השתקה.‬
‫אז למה הצעת את זה?‬
‫גדול!‬
‫אני לא מזהה מושב בטיחות.‬
‫הנחיות הבטיחות ממליצות שילדים מתחת לגיל 10‬
‫אפשר פשוט להתרכז?‬
‫- אני חייב להחזיר את החגורה שלי. - חיובי.‬
‫היכולת להתרכז היא תכונה שצריכה להיות לכל גיבור-על טוב.‬
‫כן. תודה.‬
‫אבל אני כבר יודע מה התכונות של גיבור-על טוב.‬
‫מצוין. תרצה שאחזור עליהן?‬
‫ריכוז, אחריות, הקרבה...‬
‫בבקשה, פשוט תפסיק לדבר.‬
‫ובוא ננהג במכונית הזאת.‬
‫באט-לנצח‬
‫קדימה, סע!‬
‫מה לא בסדר עם הדבר הזה?‬
‫והכפתור האדום?‬
‫זה מדחף הטורבו, אבל אני מייעץ לא להשתמש בו.‬
‫זה גדול!‬
‫גשר לזכרם של רוברט קיין וביל פינגר‬
‫עכשיו בוא נמצא את האפסים שגנבו את החגורה שלי.‬
‫ממתקי ג'ולי ג'ק‬
‫איזה מקום מסתור מפואר לנבלים .‬
‫מה יש במיכל, לדעתך?‬
‫כנראה אותנו. הייתה לנו משימה אחת ופישלנו.‬
‫עכשיו נצטרך לפגוש את הבוס בידיים ריקות‬
‫אנחנו בצרות צרורות.‬
‫תירגעי. הידיים שלנו לא לגמרי ריקות.‬
‫תני לי לדבר.‬
‫במחשבה שנייה, דברי את.‬
‫שלום, אדוני?‬
‫אתה כאן?‬
‫השותף שלי ואני...‬
‫תבעטו בי בוס‬
‫בדיוק אמרנו איזה מקום מסתור מקסים יש...‬
‫... לך כאן.‬
‫מי אלה אם לא שני המשרתים החדשים החביבים עליי ביותר.‬
‫רוסקו ומה-שמו.‬
‫- זו פרנסין ואני... - ערב טוב, מר ג'וקר, אדוני.‬
‫אתם שניכם נראים קצת על הפנים.‬
‫אני מקווה שזה סימן שמילאתם את חלקכם בתוכנית האב שלי לגות'אם.‬
‫כמה הייתי רוצה שזה יהיה ערב חג מולד מיוחד במינו.‬
‫כן, היה פיצוץ.‬
‫היית צריך לראות בחור אחד. הוא היה -‬
‫אני מצטער אם עשיתי רושם שאכפת לי.‬
‫אז עכשיו, מה יש לכם בשבילי?‬
‫מה יש לנו? אה, בטח...‬
‫תעשה את זה אתה, טרי, כי נראה שאתה די מוביל את זה.‬
‫לא, לא. הכבוד כולו שלך, פרנסין.‬
‫תעשה את זה אתה. לא אני איבדתי את השלל.‬
‫לא הייתי מפיל את השלל אם את היית נוסעת ישר‬
‫-במקום להיבהל מילד בן שנתיים.‬
‫הוא היה בן ארבע וחצי.‬
‫פשוט תנו לי את זה. תנו לי, תנו לי, תנו לי.‬
‫תנו לי, תנו לי, תנו לי!‬
‫בבקשה, בוס.‬
‫מה קורה פה?‬
‫איפה השאר?‬
‫האמת, זה השאר, מר ג'וקר, אדוני.‬
‫הסתובבתם בחוץ כל היום והבאתם לי רק את זה?‬
‫מבין כל השדונים ששלחתי למשימות לחג המולד,‬
‫נתתי לכם את השכונה הכי שווה.‬
‫היה לנו יותר! הרבה יותר.‬
‫אבל אז נתקלנו‬
‫בכמה מכשולים לא צפויים, חוסר מזל...‬
‫- זה היה באטמן. - באטמן? בלתי אפשרי!‬
‫פיתיתי אותו שיעזוב את גות'אם.‬
‫אפילו אחרי כל השנים האלה בנפרד, הוא עדיין הורס הכול.‬
‫איך הוא יכול להיות בכל מקום באותו זמן בבת אחת כל הזמן?‬
‫כל כך נמאס לי ממשחקי באטמן האלה.‬
‫לא, זה היה באטמן קטן.‬
‫באטמן קטן?‬
‫מה, הוא התכווץ או משהו?‬
‫מה שטרי מנסה להגיד הוא...‬
‫שהיה שם ילד קטן שלבוש כמו באטמן.‬
‫הוא כיסח לנו את הצורה באופן כשרוני להפליא.‬
‫והכול בגלל החגורה הזאת.‬
‫הוא התחרפן כשלקחנו אותה.‬
‫אז תנו לי להבין.‬
‫אתם אומרים לי שכיסח אתכם ילד ב...‬
‫תחפושת באטמן?‬
‫יותר כמו פיג'מה ומסכה משקית נייר.‬
‫הנה. תראה בעצמך.‬
‫- אני פוחד מהחושך. - מה זה היה?‬
‫מה קורה?‬
‫וואו!‬
‫תראו איך הפרחח הזה משתולל. ואילו כישורי נינג'ה קטלניים.‬
‫זו הייתה שריפת שמן?‬
‫כל כך חכם.‬
‫איך מחזירים אחורה?‬
‫בסדר. בסדר, הנה.‬
‫הוא ממש צלה אתכם כמו שתי אצבעות עוף.‬
‫אוקי, אוקיי. עוד פעם אחת.‬
‫הילד הזה יוצא מן הכלל.‬
‫תן לי את החגורה שלי.‬
‫תכננתי רק לגנוב את חג המולד,‬
‫אבל אחרי שראיתי את הילד הזה, הכול ברור כל כך.‬
‫למה רק לגנוב את חג המולד של גות'אם‬
‫כשיהיה הרבה יותר חגיגי פשוט להשמיד אותו!‬
‫ומי יעשה את זה טוב יותר מאשר...‬
‫באטמן קטן ועליז.‬
‫על מה חשבת, בוס?‬
‫אתם עדיין כאן?‬
‫אפשר לפחות לקבל את הטלפון שלי?‬
‫תן לי את החגורה שלי!‬
‫תן לי את החגורה!‬
‫בחיי, כמה שהמלאך הקטן רוצה בחזרה את חגורת הצעצוע שלו.‬
‫פספסתי את כל הכיף?‬
‫לא.‬
‫למעשה, הודות למתנה הזאת, הכיף האמיתי עומד להתחיל.‬
‫נשמע אלוהי.‬
‫עכשיו, אילו הייתי ילד שמחפש את הצעצוע שלו, איפה הייתי מחפש?‬
‫כמובן.‬
‫או שמא עליי לומר, "הו, הו, הו!"‬
‫למצוא את הזבלים האלה ככה לוקח יותר מדי זמן.‬
‫באט-אבא, אין לך איזו מערכת מעקב סודית?‬
‫כזאת שיכולה לחדור לכל הטלפונים‬
‫ולתת לנו עיניים בכל מקום?‬
‫אני מצטער.‬
‫זו תהיה הפרה בוטה של פרטיות בסיסית.‬
‫אסור שיהיו לאף אחד עיניים ואוזניים בכל מקום.‬
‫למזלנו, למישהו כבר יש.‬
‫דנקוורת' ילדים פוגשים את סנטה היום!‬
‫סנטה קלאוס.‬
‫כדאי שצטלם. אלפרד היה אוהב את זה.‬
‫בלי צילומים. רק צדק.‬
‫בחיי, אני האבא הכי גרוע בעולם.‬
‫ואני גם לא צובר נקודות כגיבור-על.‬
‫חריגה. ברצינות, ברוס, נכנסת ישר למלכודת.‬
‫כלומר, זה טריק טיפוסי של נבלי-על.‬
‫שלב ראשון, תוציא את באטמן מהעיר.‬
‫שלב שני, תוציא לפועל מזימה מרושעת ותאיים על גות'אם וכל תושביה.‬
‫כל תושביה... דמיאן!‬
‫נהדר.‬
‫כאילו הילד הזה לא ימצא דרך לחפש צרות משלו.‬
‫כלומר, עכשיו הוא כבר בטח...‬
‫אבא, עזור לי!‬
‫אבא, אני זקוק לך!‬
‫דמיאן, נתראה בארץ המובטחת!‬
‫אלפרד! לא!‬
‫לא!‬
‫אל תלך לשם.‬
‫אתה זוכר מה אמר הפסיכולוג על מצבי הרוח שלך?‬
‫פשוט תתמקד בתיקון, ברוסי.‬
‫בוא נראה מה יש לנו כאן.‬
‫כן, זה מה שחשבתי.‬
‫פריז.‬
‫חג שמח‬
‫תראו את כל הצעצועים האלה.‬
‫סמל רוק! חדש!‬
‫חג שמח.‬
‫אל 'תסופגן' אותו בבת אחת.‬
‫"תסופגן".‬
‫תתרכז בחגורה. "אני הוא הלילה".‬
‫"אני הוא הלילה."‬
‫דנקוורת' מודיעין‬
‫סלח לי, אזרח גות'אם.‬
‫נראה שמישהו התבלבל בחגים.‬
‫- זה לא האלווין, טיפשון. - סנטה קלאוס. איפה הוא?‬
‫סנטה קלאוס נמצא בבית המלאכה שלו בקוטב הצפוני.‬
‫ממוקם במחלקת הצעצועים.‬
‫המדרגות הנעות שם.‬
‫תודה. חג מולד שמח.‬
‫תורך, באט-ילד קטן.‬
‫סנטה!‬
‫אין לי זמן לפרט את רשימת חג המולד שלי.‬
‫כמו זוג חדש של אזיקי באטמן מטיטניום או שכמיית באטמן רב תכליתית,‬
‫או באט-משגר רימונים פניאומטי מגניב‬
‫שמגיע עם כוונת לייזר וסמלי באטמן שזוהרים בחושך.‬
‫אני זקוק למידע, סנטה.‬
‫רק רגע.‬
‫- אתה לא סנטה! - בטח שכן.‬
‫אחרת, איך הוא יכול לדעת מה אתה באמת רוצה לחג המולד?‬
‫רגע. איך את...‬
‫פויזן אייבי!‬
‫ואתה בטח... ביין.‬
‫בוא קח את החגורה הקטנה שלך, באט-פרעוש.‬
‫תחזירו לי את זה.‬
‫נהדר.‬
‫הערה. הנזק המשני שאתה גורם לו מסכן אותך ואת...‬
‫אי אפשר לעצור.‬
‫אם אחזיר את החגורה‬
‫אוכיח שאני ראוי להיות גיבור-על.‬
‫עובד כל פעם.‬
‫בחרתי לך משהו במחלקת הגינון.‬
‫קוטל עשבים יעיל ב-100 אחוז‬
‫העלווה שלי.‬
‫סוף סוף.‬
‫עדיין לא. זוכר מה הג'וקר אמר?‬
‫אנחנו צריכים שאומן האסונות הקטן יפעיל קודם את קסמיו.‬
‫לא...‬
‫למה סנטה זקוק לכל כך הרבה איילים?‬
‫- מה קורה? - אתה בסדר, ילד?‬
‫זה עטלף מזורגג.‬
‫זה בסדר, אזרחים. אני גיבור...‬
‫אוי, לא!‬
‫היי. תיזהר!‬
‫ד ג‬
‫גן חיות גות'אם‬
‫באט-אבא, תעלה הוראות לגן החיות של גות'אם.‬
‫לפני כמה דקות, יצור זעיר במסיכה‬
‫ביצע במו ידיו את מעשה המולטי-ונדליזם הנתעב ביותר‬
‫שראתה העיר הזאת מימיה.‬
‫דיברתי עם אזרחית מודאגת שזה מה שהיה לה לומר.‬
‫אני מודאגת.‬
‫מי היה הסקרוג' הפצפון הזה?‬
‫ומדוע הוא היה צריך להרוס את זה בשביל כולם?‬
‫שאלות אלה נותרות ללא מענה.‬
‫אבל כילידת גותהאם הזה אומר רק זאת.‬
‫אוי לך, מטרד קטן שכמוך.‬
‫היכן שלא תהיה,‬
‫תצטרך יותר מלהפיל את העץ שלנו‬
‫כדי להרוס את רוח החג של העיר הזו.‬
‫לא שלי. אהבתי את העץ הזה.‬
‫איזה...‬
‫גאון!‬
‫הוא ממש אשף מיניאטורי של כאוס.‬
‫הוא עלה על הציפיות הכי פרועות שלי,‬
‫והוא משתלב בתוכנית שלי באופן מושלם.‬
‫דברי אלי.‬
‫החגורה של הילד נמסרה לציפור כמתוכנן?‬
‫נפלא.‬
‫אביא מזחלת מלאה בכאוס של חג המולד לתחנה הבאה שלו.‬
‫אבל, אתה יודע,‬
‫אני סקרן לראות‬
‫כמה נזק עוד יצליח הדינמו הקטן שלנו לחולל,‬
‫אם נספק לו מניע הולם.‬
‫כן, הגיע הזמן שאני והילד נרקוד טנגו.‬
‫מה?‬
‫אני לא יודע לרקוד ואלס. זו צורת ביטוי.‬
‫לא חשוב. אני רוצה לדבר עם הילד.‬
‫זהו זה. אני עובר למטרופוליס.‬
‫אני יודע שאתה שם. תראה את עצמך.‬
‫ויקטור!‬
‫תחזית מזג האוויר ללילה, פריז מגיע.‬
‫אחרי כל השנים האלה אתה מופיע משום מקום,‬
‫וזה משפט הפתיחה שלך?‬
‫מה דעתך על "הלילה הגיהינום יקפא"?‬
‫לא. עדיין גרוע.‬
‫לעזאזל. זה נשמע יותר טוב בראש שלי.‬
‫עזוב את זה, פריז.‬
‫- למה פיתית אותי לאמצע... - רגע.‬
‫יש לי. הגיעה השעה שתהפוך לגלידה!‬
‫תענה לי, פריז. למה הבאת אותי הנה?‬
‫עוד לא הבנת?‬
‫היינו צריכים להוציא את העטלף מגות'אם.‬
‫אבל נראה שעטלף הרבה יותר קטן תפס את מקומו.‬
‫דמיאן!‬
‫גן חיות גות'אם‬
‫חיפשנו בכל מקום.‬
‫אין זכר לוואן או לחגורה שלי.‬
‫קודם הזכרת על הצורך להוכיח את המוכנות שלך להיות גיבור-על.‬
‫להוכיח למי?‬
‫לך. לא לך... לאבא שלי.‬
‫אז אני לא מת. אלה בהחלט חדשות משמחות.‬
‫סליחה שלא אמרתי לך קודם.‬
‫זו לא אשמתך.‬
‫המעבד המרכזי שלי הניח הנחה שגויה.‬
‫- אבחנה. - מה?‬
‫אני אולי רק הדמיה של אביך,‬
‫אבל אחרי ניתוח הדפוסים הקוגניטיביים שלו‬
‫ביחס למכוונות המטרה שלך,‬
‫החלטתי שאין התאמה בין השניים.‬
‫אתה רוצה להסביר, באט-אבא?‬
‫החזרת החגורה שלך לא תוכיח דבר לאביך.‬
‫אולי אתה חושב שלא, אבל אני יודע שכן.‬
‫היא חייבת להוכיח.‬
‫להיות באטמן לצד אבא שלי זה כל מה שרציתי.‬
‫אני חייב להראות לאבא שאני יכול להסתדר בעצמי.‬
‫הוא דואג הרבה יותר מדי.‬
‫הוא עדיין מכריח אותי ללבוש מצופים באמבטיה.‬
‫כלומר, בחייכם. אני לא תינוק.‬
‫אכן. אתה לא תינוק.‬
‫- אתה חי כבר שמונה שנים... - וארבעה ימים.‬
‫אני אוהב את המקום הזה.‬
‫מטריצת הזיכרון שלי זוכרת ביקורים רבים עם הוריי.‬
‫אני מתגעגע לעשות את זה איתם.‬
‫למה הם הפסיקו לקחת...‬
‫נכון.‬
‫כן. נכון.‬
‫בטח היה ממש קשה לאבד את אימא ואבא שלך כשהיית רק ילד.‬
‫למרות שהזיכרונות הם טכנית לא שלי,‬
‫היה קשה מאוד להיות לבד.‬
‫למעשה, אבא שלך יצר אותי, חלקית,‬
‫כדי לוודא שלעולם לא תכיר בדידות כזאת.‬
‫באמת?‬
‫- היי, באט-אבא. אבחנה. - כן, דמיאן.‬
‫טוב שהוא עשה את זה.‬
‫לא הייתי רוצה להיות לבד כרגע.‬
‫גם אני שמח שאני כאן.‬
‫אתה חבר טוב, באט-אבא.‬
‫הייתי מחבק אותך חיבוק גדול, אילו לא הייתי, אתה יודע, לובש אותך.‬
‫זה בסדר.‬
‫רק תבטיח לחבק את אבא שלך כשתראה אותו שוב.‬
‫כן. אני סוג של חייב לו חיבוק בכל מקרה.‬
‫מה...‬
‫זהירות. אני מזהה קרח דק.‬
‫מערכת ההערכה הסביבתית שלי מראה שאולי זו מלכודת.‬
‫גם אני חשבתי כך, באט-אבא.‬
‫- אוסוולד קובלפוט. - אוסוולד קובלפוט.‬
‫אני מעדיף: ה"הפינגווין".‬
‫החגורה שלי אצלך, מוח-ציפור.‬
‫אוי, אוי. הוא אמר שאתה פרחח קטן וגועלי.‬
‫מי אמר את זה?‬
‫בחייך, אוסוולד.‬
‫אני אף פעם לא משתמש במילים האלה בדיוק.‬
‫ג'וקר!‬
‫אולי הוא גועלי, והוא בהחלט מתנהג כמו פרחח,‬
‫אבל לא קראתי לו... מה הייתה המילה האחרונה?‬
‫אני כבר איזכר.‬
‫מה אתה רוצה, ג'וקר?‬
‫אתה מכיר את הדוד ג'וקר שלך. תמיד בוחש בקלחת..‬
‫עכשיו תקשיב טוב.‬
‫לעולם לא תקבל את החגורה שלך בחזרה.‬
‫זהירות. ג'וקר הוא אשף תככים.‬
‫לעולם, לעולם, לעולם, לעולם לא תקבל אותה בחזרה.‬
‫כן אקבל.‬
‫- לא תקבל. - אקבל.‬
‫- לא תקבל - אקבל ועוד איך.‬
‫לא תקבל, לנצח.‬
‫אל תגיד נצח וחצי אני אמשיך כל היום‬
‫השיא שלו זה שישה שבועות‬
‫ואתה יודע למה אני בטוח כל כך שלעולם לא תקבל אותה בחזרה?‬
‫כי ברור לי ולכולם‬
‫שפשוט אין לך מה שנדרש‬
‫להיות גיבור-על.‬
‫כלומר, תראה את החגורה שלך. היא ממש שם.‬
‫אבל אני בטוח שלא תוכל לחטוף אותה אפילו מהפינגווין.‬
‫פינגווין החלש, הזקן, הפתטי, התשוש, החסר שליטה...‬
‫היי!‬
‫באמת? תחזיר לי את החגורה שלי!‬
‫תירגע, ילד. שמעת את הליצן. אני תשוש.‬
‫זה מניע הולם.‬
‫עבודתי כאן הסתיימה.‬
‫כדאי שהתוכנית הזאת תצליח.‬
‫טוב, אפס. בוא לקחת אותה.‬
‫זהירות. יחידת עיבוד הליבה נפגמה.‬
‫להתראות, באט-פרחח.‬
‫מצעד חג המולד של גות'אם סיטי‬
‫חג שמח, גות'אם.‬
‫תראו את זה.‬
‫הטרמפ שלי הגיע.‬
‫להת'.‬
‫זה... נגמר... עכשיו.‬
‫זהירות. הנזק שנגרם לי פגע בשלמות החליפה.‬
‫הסתגלות ללחץ בגובה הזה תוריד את הכח אל מתחת לרמות קריטיות.‬
‫תחזיק מעמד. כמעט הגענו.‬
‫יש לך מקום לעוד אחד?‬
‫יחסית לילד כזה קטן, אתה בהחלט קוץ בישבן.‬
‫שלום שלום ואל תבוא לי בחלום.‬
‫מה? הוא מוטציה לא אנושית!‬
‫זהירות. הכח הוא מתחת לרמות הקריטיות.‬
‫תשחרר, ילד. אתה תהרוג את שנינו.‬
‫תן לי אותה! תן לי אותה! תן לי אותה!‬
‫בסדר. קח אותה. אני מקווה שהיא שווה את זה.‬
‫לא!‬
‫מה עושים? מה עושים?‬
‫פתרון. הפניית האנרגיה הנותרת‬
‫אל מערכות הניפוח תרכך את הנפילה.‬
‫אבל מה יקרה לך?‬
‫אני מצטער, דמיאן.‬
‫אני לא אשרוד.‬
‫לא, אל תעשה את זה.‬
‫סליחה, הייתי צריך להקשיב. צדקת בקשר לפינגווין.‬
‫בקשר להכול.‬
‫בבקשה, לא.‬
‫זה בסדר, דמיאן.‬
‫זכור, תכונה חשובה שצריכה להיות לכל גיבור טוב‬
‫היא הנכונות להקריב.‬
‫באט-אבא, לא!‬
‫שלום, דמיאן.‬
‫מפעיל נוהל ניפוח חירום בעוד שלוש, שתיים...‬
‫באט-אבא!‬
‫דמיאן, יום אחד תהיה גיבור גדול.‬
‫אל תעזוב אותי.‬
‫לפני שאכבה, אני רק רוצה להודות לך.‬
‫על מה?‬
‫שנתת לי זיכרונות חמים משלי.‬
‫באט-אבא.‬
‫משטרת גות'אם‬
‫המפכ"ל גורדון!‬
‫יש דיווחים על הרס המוני במרכז העיר‬
‫ועל גל פשע בכל רחבי העיר.‬
‫תירגע.‬
‫כבר התמודדתי עם מצבים גרועים מזה.‬
‫גות'אם היפה‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫אני שמח כל כך שיש לנו את אות העטלף...‬
‫אות העטלף!‬
‫- לא הפעילו אותו כבר שנים. - הפשע חזר לגות'אם!‬
‫- תברחו מהר, כולם! - חייבים לעוף מכאן!‬
‫- תצילו את עצמכם! - סע, סע, סע!‬
‫חג המולד נהרס.‬
‫רוצו!‬
‫לכל הרוחות!‬
‫ילד, אתה חייב לברוח מכאן. שום דבר כבר לא בטוח.‬
‫רגע! לא!‬
‫סנטה! כמה שאני שמח לראות אותך.‬
‫היי, זה הילד שהרס את המצעד.‬
‫כל הכבוד, טמבל. הרסת את חג המולד.‬
‫בבקשה, אני יכול להסביר.‬
‫רק רציתי להיות... גיבור-על.‬
‫- תחזור הנה, ילד. - הוא ישלם.‬
‫- לאן הוא נעלם? - ראיתם אותו?‬
‫אני אמצא אותו, אל תדאגו.‬
‫חתיכת פרחח!‬
‫אבא, הלוואי שהיית כאן.‬
‫אני רק ילד! אל תפגע בי! אני רק ילד!‬
‫אלפרד! מה אתה עושה כאן?‬
‫שכחת את הספל המהביל עם השוקו החם המפורסם שלי?‬
‫עם תוספת מרשמלו, כמובן.‬
‫אלא אם כן אתה חושב ששוקו זה לילדים.‬
‫הנה. יותר טוב?‬
‫אני בצרות צרורות, נכון?‬
‫כן, ללא ספק, מאסטר ויין.‬
‫כן, תיארתי לעצמי.‬
‫רק רציתי כל כך להיות באטמן.‬
‫אולי אם אבא לא היה מתייחס אליי כמו לתינוק.‬
‫אל תחמיר כל כך עם אבא שלך.‬
‫הוא קצת מגזים לפעמים, אבל זה כי הוא מנסה להגן‬
‫על הדבר היחיד שיש לך ולו מעולם לא היה.‬
‫ילדות.‬
‫אני לא שום גיבור-על.‬
‫איבדתי את החגורה. הרסתי את חליפת באטמן שלי.‬
‫אין לי מושג איפה החניתי את האופנוע.‬
‫אני יכול להאשים רק את עצמי.‬
‫בן, חליפות וחגורות לא הופכות מישהו לגיבור-על...‬
‫סליחה. אמרת שאתה לא יודע איפה הבאטפוד?‬
‫לא חשוב.‬
‫דמיאן, כדי להיות באטמן אתה צריך בדיוק‬
‫את מה שאביך ניסה ללמד אותך.‬
‫ריכוז, אחריות והקרבה.‬
‫אל תשכח סף כאב גבוה.‬
‫בהחלט.‬
‫ולמרות שאתה עדיין לא גיבור-על, ילדון,‬
‫עמוק בלב אני יודע שיום אחד תהיה.‬
‫- תודה, אלפרד. - כמובן, בן.‬
‫עכשיו בוא.‬
‫אני חושב שהיו לנו מספיק ריגושים לערב חג מולד אחד.‬
‫"באטמן קטן יקר,‬
‫"נתת לי את מתנת חג המולד הטובה ביותר.‬
‫"תרשה לי להחזיר טובה?"‬
‫אלפרד? אלפרד?‬
‫איפה אני?‬
‫ברוך הבא‬
‫ג'וקר.‬
‫מכאן‬
‫שלג?‬
‫מה...‬
‫אני מסובב מקל עשוי סוכריית מנטה‬
‫הוא כאן.‬
‫אל תעמוד שם סתם. כמעט בוקר חג המולד.‬
‫תיכנס. תיכנס.‬
‫הגעת!‬
‫אני מצטער כל כך שההזמנה נשלחה ברגע האחרון.‬
‫מה קורה פה?‬
‫הלו? תסתכל סביב.‬
‫זו מסיבת חג מולד.‬
‫אני לא יודע מה אתם זוממים, אבל אני עוצר את כולכם.‬
‫בחייך. עדיין מנסה להיות גיבור?‬
‫לא למדנו כלום הלילה, איש צעיר?‬
‫יש אנשים... אתה...‬
‫שלא נועדו להיות גיבורים.‬
‫עכשיו, בוא תיהנה מהמסיבה.‬
‫הלילה, ילד, אנחנו חוגגים משהו מיוחד מאוד.‬
‫את חזרתו בגדול של הפשע לגות'אם.‬
‫ומה הדרך הכי טובה לעשות את זה אם לא לגנוב את חג המולד שלה?‬
‫פה אתה אומר‬
‫"אתה משוגע. לגנוב את חג המולד? אבל למה?"‬
‫אתה משוגע. לגנוב את חג המולד? למה..‬
‫הכול התחיל בימי התהילה‬
‫אלבום תמונות‬
‫כשחבריי ואני הטלנו אימה על גות'אם.‬
‫בנק "היום הכי טוב"‬
‫מוזאון גות'אם‬
‫היי, חזור הנה. אחריו!‬
‫אתה עוד תחטוף, ג'וקר.‬
‫איך צחקנו וצחקנו.‬
‫אבל אז הפשע נעלם.‬
‫אולצנו... לפרוש.‬
‫וכתוצאה מכך...‬
‫התרחקנו זה מזה.‬
‫גות'אם סיטי נבחרה זה עתה למקום הבטוח ביותר בכדור הארץ.‬
‫כן!‬
‫תמיד חשבתי שהאושר נובע מביצוע פשעים.‬
‫כשאני מסתכל אחורה, הוא נבע מביצוע פשעים...‬
‫ביחד.‬
‫רכרוכי שכמוך.‬
‫אני לא מבין.‬
‫איך זה קשור אליי?‬
‫ברגע שראיתי את מהומת התוהו שאתה מסוגל לחולל,‬
‫הבנתי שבעזרתך,‬
‫נוכל להרים את כל ההרפתקה הזאת בכמה רמות.‬
‫תן כיף.‬
‫- אני לעולם לא אעזור לכם. - אבל כבר עזרת.‬
‫הבאטיפשות הכאוטית שלך הייתה הסחת דעת מושלמת.‬
‫שעה שכל העיניים היו עליך,‬
‫גנבנו את חג המולד מכל הבתים בגות'אם.‬
‫התכוונו רק לגנוב את חג המולד, אבל אתה...‬
‫אתה הרסת אותו.‬
‫ועכשיו, הודות לך, כולם מתעוררים לסתם יום רגיל.‬
‫אני רק רציתי בחזרה את החגורה שלי.‬
‫ותוך כדי המרדף ה-מה-זה-אנוכי הזה ‬
‫הרסת חצי עיר.‬
‫לי זה לא נשמע כמו משהו שגיבור-על היה עושה.‬
‫למעשה, זה נשמע מתאים יותר ל...‬
‫נבל-על!‬
‫- מה? לא, אני לא... - בטח שכן.‬
‫למה, לדעתך, הבאתי אותך לכאן?‬
‫אתה אחד מאיתנו, ילד.‬
‫לא יכולנו לעשות את זה בלעדיך.‬
‫כן. תודה לך מעומק ליבנו הקר.‬
‫בהחלט תודה.‬
‫אני לא מאמין... אתה צודק.‬
‫רק נבל-על היה הורס את חג המולד.‬
‫נכון.‬
‫חשבנו שכאות תודה על תרומתך, יהיה ממש נחמד‬
‫אם כולנו נאסוף כסף ונקנה לך משהו.‬
‫חגורת האביזרים שלי!‬
‫חגורת האביזרים המשודרגת שלך.‬
‫והחלפנו את כל ציוד הבטיחות חסר התועלת בכלים יותר שמושיים.‬
‫יפה אמרת, ביין.‬
‫זה האביזר המושלם... עבור נבלי על.‬
‫תחשוב על כל מה שעברת כדי להשיג את החגורה הזאת.‬
‫הרווחת אותה.‬
‫קח אותה.‬
‫קח את החגורה! קח את החגורה!‬
‫קח את החגורה! ‬
‫חג מולד שמח פול‬
‫אתה חייב לתפוס את מקומי ולהפוך לבאטמן.‬
‫כדי להיות באטמן אתה צריך בדיוק‬
‫את מה שאביך ניסה ללמד אותך.‬
‫תן לי את החגורה. ברור שאתה לא מוכן אליה.‬
‫הנה.‬
‫נכון שזה מרגיש טוב לקבל את מה שאתה רוצה?‬
‫אתה כנראה צודק, ג'וקר.‬
‫אני לא גיבור-על.‬
‫אבל אני גם לא נבל-על.‬
‫אתה מבין, ג'וקר,‬
‫כדי להיות גיבור-על צריך ריכוז...‬
‫אחריות...‬
‫והקרבה.‬
‫לכל הרוחות!‬
‫בסדר. מי מכם נתן לילד קטן חומרי נפץ?‬
‫בזמנו זה נראה כמו רעיון טוב.‬
‫זה לא טוב.‬
‫ממתקי ג'ולי ג'ק‬
‫כדור השלג שלי! שברת אותו. עכשיו אני אשבור אותך!‬
‫להפך, פרצוף ליצן.‬
‫אני מוריד אתכם, את כולכם.‬
‫ואני מחזיר את המתנות האלה לילדים של גות'אם.‬
‫אני מציל את חג המולד.‬
‫חתיכת זבל קטן כפוי טובה.‬
‫אני אקצוץ אותך כמו סרדינים.‬
‫חובטים בכדור!‬
‫תמחץ אותו, ביין.‬
‫רק היית צריך לקחת את החגורה.‬
‫ועכשיו, אני אוריד לך את הראש.‬
‫נראה שאתה קצת בצרות, באטמן הקטן.‬
‫אף אחד לא מחרבן לי את המסיבה ונשאר בחיים.‬
‫מה זה היה?‬
‫אבא!‬
‫תודה לאל שמצאתי אותך. אתה בסדר? קיבלת מכה?‬
‫נפצעת?‬
‫אבא, אני בסדר.‬
‫כמה מרגש.‬
‫קח אחורה, בן.‬
‫למה לא אמרת לי שאתה אבא? חשבתי שאנחנו חברים.‬
‫אני לא חבר שלך, ג'וקר.‬
‫אני חייב לומר, אהבתי את הזקן.‬
‫באמת גורם לך להיראות יותר מאיים.‬
‫תודה.‬
‫נראה שהגיע הזמן להרוג שני עטלפים במכה אחת.‬
‫אבא, אני יכול לעשות את זה.‬
‫כמעט גורם לי להתגעגע לאבא שלי.‬
‫אבל אז אני נזכר איך הוא זרק את העריסה שלי לביוב.‬
‫פשוט תניחו לו.‬
‫בחייך. נלחמתי בחבר'ה האלה כל היום.‬
‫דמיאן, אמרתי לך להתרחק.‬
‫- אבא, תקשיב לי. אני יכול לעזור. - אמרתי לא!‬
‫אתה רק ילד.‬
‫לא נכון. אני הילד שלך, אבא.‬
‫אבא!‬
‫אל תדאג, אבא. אני אגן עליך.‬
‫אף אחד לא פוגע באבא שלי!‬
‫מה?‬
‫לא כל כך קשוח בלי אלה, מה?‬
‫אתה בסדר, אבא?‬
‫זה הילד שלי.‬
‫באטמן מתעורר.‬
‫תעזבי את אבא שלי.‬
‫בחיי, דמיאן!‬
‫כישורי נינג'ה קטלניים.‬
‫תודה, אבא.‬
‫איפה החגורה?‬
‫סיפור ארוך.‬
‫ספר לי אחר כך. בינתיים...‬
‫חגורת האביזרים שלך?‬
‫גדול.‬
‫רגע, מה איתך?‬
‫אני תמיד לוקח עוד אחת.‬
‫אמרתי לך שאתה צריך ללמוד הרבה.‬
‫אז מה אתה אומר?‬
‫אתה צריך טייס משנה?‬
‫יותר בכיוון של...חבר שותף.‬
‫תרשה לי לשבור את הקרח, באטמן קטן.‬
‫קדימה, ילדון. בוא נגמור עם זה.‬
‫זו מתנת חג המולד הכי טובה אי פעם.‬
‫אוי, לא!‬
‫הגב שלי!‬
‫מספיק חם בשבילכם?‬
‫אפילו לא קרוב.‬
‫איפה הפצפון?‬
‫אתם כל כך חמודים יחד.‬
‫כמעט לא נעים לי לפוצץ אתכם לכל הרוחות.‬
‫כן! תרסק את הפרצופים המטופשים שלהם!‬
‫זרוק לי, דמיאן.‬
‫זהירות. אל תוציא לעצמך עין.‬
‫חג מולד שמח לי, ולכם לילה שחור.‬
‫פספסת.‬
‫זו הייתה המטרה.‬
‫אה, כן. אלה באטרנגים.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫כמה פעמים הוא ייפול לתוך הזבל הזה?‬
‫ברצינות, הוא צריך להחזיק שנורקל בכיס החליפה שלו.‬
‫מוכן ללכת הביתה לחגוג את החג?‬
‫האמת היא, אבא, שיש לנו עוד משימה אחת.‬
‫חג שמח.‬
‫- תראו, זה באטמן. - באטמן!‬
‫- כן! - היי, אלה הדברים שלנו.‬
‫מערכת התופים שלי!‬
‫ואחת, ושתיים, ונשמח כפליים.‬
‫טוב, כולם, חג המולד חזר!‬
‫הנה המתנות שלנו.‬
‫-הצילו את חג המולד! -נהדר!‬
‫מסירה ארוכה.‬
‫חג מולד שמח, גות'אם סיטי.‬
‫נראה שאלה כל המתנות, אדון צעיר.‬
‫לא. נשארה עוד אחת.‬
‫מה זה?‬
‫חג מולד שמח, אבא.‬
‫הייתי חייב לך חיבוק.‬
‫המתנה הכי שווה אי פעם.‬
‫המחיר היה הוגן.‬
‫סליחה, אדונים, אבל האם במקרה‬
‫יש מקום למשרת אנגלי זקן וחתולה מנומרת בחיבוק הזה?‬
‫תמיד יש.‬
‫חג מולד שמח לכולכם.‬
‫דמיאן, מה קרה?‬
‫אני יודע שזה נשמע טיפשי, אבל אני קצת מרחם על הג'וקר.‬
‫מרחם? על הג'וקר?‬
‫זה נשמע מטורף.‬
‫כלומר, הוא חבט לי בראש עם פטיש עץ לפני פחות משעה.‬
‫אני יודע, אבל כל מה שהוא רצה בחג המולד הזה, זה לא להיות לבד ‬
‫הראש שלי עדיין כואב, דמיאן.‬
‫כלומר, הפטיש הזה היה ממש ממש גדול.‬
‫אתה יודע, אבא, שניכם אומרים שאתם אויבים מושבעים.‬
‫אבל אני חושב שעמוק בפנים אתה והג'וקר מחבבים זה את זה.‬
‫דמיאן, הוא נבל-על.‬
‫גם אימא היא נבלת-על.‬
‫אימא... מורכבת.‬
‫נבלית-על מורכבת.‬
‫היי! אל תתחיל גם אתה.‬
‫חוץ מזה, אני שונא את הג'וקר.‬
‫זה שיר החג היחיד שאני מכיר את המילים שלו.‬
‫טוב, "גמד" באמת מתחרז עם "מולד".‬
‫אני די אוהב את השיר הזה.‬
‫אני לא חבר ש'ך.‬
‫חג שמח באטמן הקטן‬
‫חג מולד שמח לכולם!‬
‫חג מולד שמח, חברים‬
‫תרגום כתוביות: הדסה הנדלר‬
‫בקרת כתוביות אוהד שחר‬