-Привіт, пампушечко! -Мама прийшла!
-Я скучила. -Привіт, мамо.
-Ну як там? -Добре.
Прекрасно. І ти освоїлася всього за два дні.
-То на цю тему... -Що?
Мамо, а в мене є сюрприз.
Сідай.
-Ти маєш це побачити. -Добре.
У школі загадали зробити слайд-шоу про свого героя, і я вибрав тебе.
МОЯ МАМА – ГЕРОЇНЯ-ПРАЦІВНИЦЯ.
ВОНА ЮРИСТ, ЯК І ТАТО.
Ого.
ВИЯВЛЯЄТЬСЯ, ЖІНКИ ТАКІ САМІ, ЯК ЧОЛОВІКИ.
-Мама розчулилася. -Краса. Дякую, зайчику.
Так. Це прекрасно. Чудово, сонечко.
Ну, розказуй, як пройшов другий день?
Та... добре. Так само, як і вчора. Так.
ПЛАТОНІЧНЕ КОХАННЯ
Не схибиш, мала. Тобі все до лиця.
ПИВОВАРНА КОМПАНІЯ «ЛАКІ ПЕННІ»
-Здоров. -Привіт.
Яким вітром?
-Мене звільнили. -Серйозно?
Картина.
Господи. Тебе за неї вигнали?
-Оце тільки зараз? -Учора.
Учора? А чого ти так вирядилася?
Ти не сказала Чарлі.
-Вдаєш, ніби ходиш на роботу. -Так.
-Нафіга? -Не знаю.
Мені страшенно соромно. Він знайшов мені цю роботу.
-Еге. -Він досконалий. Реалізований.
А я просто... Я нікчема.
Ти не нікчема. Ти що? Таке могло статися з ким завгодно?
Сталося, то й сталося. І знаєш що? Кого це гребе?
Він тобі... Він тебе простить. Ще й посміється.
-Аякже. -За такі витівки
він тебе й покохав.
-За цю іскру. Вогник. -Так.
-По-моєму, це смішно. Він порегоче. -Так. Думаєш?
Пишатиметься тобою. І все зрозуміє.
-Точно. -Скаже: «Забий».
-Він нормально сприйме. -Так.
-Піду до нього на роботу, сьогодні... -Іди.
...і розкажу. Важливо розповісти віч-на-віч.
Зараз же їдь і розкажи.
-Правда ж? -Супер.
Увечері, коли прийде додому. Віч-на-віч.
-Розкажу. -Добре. Увечері. Тільки розкажи.
-Так. -Каву будеш?
Так... Взагалі-то він дав мені кави з собою.
-Клас. -Так.
-Ти не розказала! -Вечір був неспокійний.
Діти дуріли, все було шкереберть.
Тому ти мав рацію. Я спокійна.
Чарлі класний. Усе буде добре.
Ти повинна йому розказати. Прошу. Це вже цирк на дроті.
Ніякого цирку.
Цирк, і в мене враження, що я тобі потураю.
Ти мусиш признатися.
Не приходь більше в цей бар без записки від Чарлі.
Хай напише, що знає про звільнення.
Записка з підписом?
Це що, «Оповідь служниці»?
Я мушу дотримуватися патріархальної диктатури?
Повідомляти, коли в мене місячні?
Розкажи йому.
Гаразд.
Та ну. Ти знущаєшся.
Що це? Записку притягла? Від Чарлі?
«Вілл, я не проти, щоб Сильвія сиділа в барі.
Давай знов на бейсбол, бро. З повагою Чарлі. PS. "Доджерс", уперед».
У «Доджерс» помилка.
Це не чоловік писав.
Признайся йому! Признайся!
-Признайся! -Та признаюся!
Тільки каву доп'ю.
«Зі столу Чарльза Ґрівза».
Продумала до дрібниць.
Я мушу признатися.
Не знаю, як сказати, тому скажу прямо.
-Мене звільнили. -Що... Як це?
Я потрапила...
Це така дурнувата історія.
Я була втомлена.
Багато роботи... набагато більше, ніж я пам'ятала...
і я була дуже втомлена.
Стояла в коридорі в черзі до ксерокса
і заснула.
І провалилася в картину, простромила ліктем полотно.
А то був дуже дорогий портрет Кірка Фрідкіна.
-Що? -Мені було так соромно.
Я вже кілька місяців никаю як неприкаяна,
а ти намагався скерувати мене на шлях продуктивності,
а я... Глянь на мене.
-Я така невдаха. -Ні, ні.
Чого це ти невдаха?
Ти що. Ти впала на картину?
Так. Я така дурепа. Любий, дякую за розуміння.
Так. Здається... здається, я розумію.
Так.
Слухай, ти довго не працювала.
-І не без причини... -Так.
...таке навантаження витримують лише 20-річні.
А мене підступно атакувала картина.
Так. Кірк Фрідкін особисто проти тебе нічого не має,
але ти ж розумієш, він керує компанією.
І стався нещасливий збіг обставин,
а ти потрапила у вир.
Знаєш, ситуація дуже непроста.
Я розумію обидві сторони.
А тоді він каже: «Люба, я розумію обидві сторони».
Я хочу почути одне: «Пішла вона, та робота. Пішов він, Кірк Фрідкін».
А мені підсовують аналіз від виборця, який не визначився.
А хіба не ти знищила картину?
Я розумію, що вчинила погано і заслуговую на звільнення.
Але іноді хочеться, щоб Чарлі став на мій бік.
А не розумів усі сторони.
Така в нього робота – розуміти всіх.
-Господи. -Мотив зрозумілий.
Мені сьогодні ще з кимось поговорити й перемити кістки тобі?
Боже. Енді реально дістав.
Пише без перерви.
-Зненацька, без причини. -Он як?
Такий: «Мала, ти така гарна. Мала, я так скучив».
Це вже...
-Страшенно дратує? -Так.
А знаєш, що мені Чарлі написав? «Потрібен майонез».
Потрібен майонез? Нікому він не потрібен.
-Про мого бойфренда. -Що це?
Він такий котик, бо вчора ні сіло ні впало
запросив мене в Сан-Дієґо, у ділову поїздку.
Як приємно, що хоче їхати зі мною.
Стривай. Він їде від бару?
Так. Там зустріч з якимось гендиректором, Джонні Врумом.
Що?
-Так. -Ти їдеш до Джонні Рева?
А, точно, Рев.
А чому Вілл не запросив мене? Я фанатка Рева.
Він ніби не їде.
Треба піти купити одяг.
-Добре. Гаразд. -Ну бувай.
-Джонні Рев. -Бувай.
Що за дурниця.
-Йо! -Привіт.
А чому Кейті познайомиться з Джонні Ревом, а я – ні?
Так нечесно.
У Сан-Дієґо? Я не їду.
Ні, ми їдемо.
Не їдемо. Мене корпоративна хрінь не вставляє.
Перестань. Ти ж пивовар.
Контролюй свій бізнес.
Їдьмо. А то вони всі лаври присвоять.
А ти вкладав у цю справу серце й душу.
Тебе цікавить Джонні Рев.
Так, і що?
Не будь занудою. Я ж правду кажу.
А знаєш... Твоя правда. Мені треба їхати.
І довести, що я в цій команді – незамінний.
І ці щури дуже пошкодують,
що не взяли мене в пай зі своєю комбучею.
З тебе – перекуски.
Коли підготуєш показання свідків?
Секунду.
Треба надрукувати кілька фоток для іменинного альбому Мейв.
На фотопринтері фірми?
А як інакше?
Авжеж.
Так, 2020-й. Є.
ФОТОАЛЬБОМ МЕЙВ!
2021-й, є.
А це що?
ПОЇЗДКА ВОГОНЬ!!!
Коли це було?
Нарешті працюєш?
Можеш зайти до мене?
Твоя дружина затусила з бойфрендом.
Велике діло, чого кіпішуєш?
Дуже велике діло. Монументально велике.
Подивися на дату фото.
За день до того, як вона мені розказала про звільнення.
Гаразд.
-Тобто звільнили її у вівторок. -Так. У вівторок. Увечері.
Але я дізнався у п'ятницю.
-А це вона у четвер... -Так.
...дуркує з Віллом.
Тобто Віллу вона сказала, а від чоловіка приховала.
Що ще вона від мене приховує?
Вони разом подалися в поїздку.
-Куди? -У Сан-Дієґо.
-І нащо їм туди? -По роботі.
-Точно? -Не знаю.
Я викликаю підкріплення.
Джекі! Зелений код.
САН-ДІЄҐО
ІСТОРИЧНЕ СЕРЦЕ САН-ДІЄҐО
ЗООПАРК
БАЗА МОРСЬКОЇ ПІХОТИ «КЕМП-ПЕНДЛТОН»
Привіт.
-Сильвія! Приїхала! -Це така радість!
Я таке не проґавлю.
Чувак, от нахіба ти приїхав?
Щоб без мене не приймали важливих рішень.
Он як. Щоб нам усе спаскудити?
Не спаскудити. Допомогти.
Я згоден з Реджі.
Ти як мавпа з гранатою. Щось утнеш.
Але ж Сильвії можна піти?
Мені можна. Я не мавпа з гранатою. Зі мною надійно. Не ризиковано.
До тебе претензій нема.
Добре. Ура. Дякую.
Чувак, я тебе не пущу.
-Бо ти пересереш нам важливу... -Здрастуйте.
Ви, певно, з пивоварні «Лакі Пенні».
-Це ми. -Саме звідти.
Ласкаво просимо в «Джонні 66»,
де народжується Ням.
Клас!
Дякую. Ням уперше зірвав оплески.
-Заходьте. -Не налажай.
Добре. Тут же Ням народжується.
«Слоппс»? Моє улюблене.
Не знав, що це власність «Джонні 66».
А чому логотип «Слоппс» – єнот у моноклі,
який вилазить зі смітника з гамбургером?
На думку фокус-груп, цей образ запам'ятовується.
Класно.
А ви знали, що єноти миють їжу перед їдою?
Я їх після цього побачив у новому світлі.
Цікавезний факт.
-Перекажу керівництву. -Дякую.
У «Слоппсі» ми створюємо пілотні наґетси «Слоппі Джо».
Вибух смаку в роті.
Їх можна їсти без булочки, якщо леді стежать за фігурою.
-Що? -Дякую.
Ого, омар-качок. Які грудні м'язи.
Вибачте за безлад,
але в нас триває спорудження найсучаснішого приміщення
-пивоварні, за десять мільйонів... -Ого.
...для нового пивного виробництва Джонні.
Приголомшливо.
-Правда ж? -Так.
Ласкаво просимо додому.
Центр Л.А, бейбі. Так? Клас.
ВТІЛЮЙ ЗМІНИ
Це просто вогонь.
-Правда? -Ми наче й досі в Л.А.
-Не перекидай самокати. -Я ж не дитина.
-Тобі кортить. -Кортить.
-Дякую, що привів їх. -Небагато. Нема за що.
-Далі я сама. -Так.
Па-па, бро.
Дженна. Радий познайомитися в реалі.
Вілл. Так.
Для тих, з ким не знайома,
я з відділу хімії харчових продуктів «Джонні 66».
Кураторка співпраці з «Лакі Пенні».
Я б іще побалакала, але так хвилююся.
Ми трудилися кілька місяців,
тому покуштуймо, а далі побачимо, як піде.
Добре, давайте.
-Давай. -Будьмо.
Дякую.
Ну, джентльмени, що скажете? Ми на правильному шляху?
Пиво неймовірне.
Не відчуваю різниці між цим і нашим домашнім IPA.
Так, смачне.
Вілл, який ваш вердикт?
Я думаю. Непогане.
-Непогане. Ясно. Є «але»? -Так.
Є «але». Майте на увазі, що в більшому об'ємі
профіль смаку трохи зміниться.
-Та я розумію. Так. -Можна мої два центи? Шикардос.
Привіт, народ.
Вітаю в найкращому місті Америки.
Джонні, та ти що! Привіт, дружбан.
-Радий бачити. Бам! Ікона! -Та звісно.
Вітаю, я Сильвія. Я ваша фанатка.
Можна з вами сфоткатися?
-Авжеж, Сильвіє. -Дякую, сер.
-Поїхали. Врум! -Врум!
Класно вийшло.
-Дуже дякую, містере Рев. -Містер Рев – це мій батько.
А мене звіть Джонні Рев.
Боже.
-Дженну ви вже знаєте. -Так.
Вона з наших найкращих технологів, тож пиво має бути шикарне.
Ми в захваті.
Он як?
-Здається, у Вілла є сумніви. -Та невже?
Не сумніви. Пропозиції.
Слухаємо.
Насправді це пиво дуже схоже.
Чесно, дуже-дуже схоже.
Я знаю, що у вас є свої способи виготовлення продукції,
певна межа витрат.
Ви не використовуєте кустарних інгредієнтів.
Але якщо вкласти трохи більше грошей у кращий хміль,
то смак поліпшиться. Більше віддачі за ваші бакси.
Це все, що я мав сказати.
Або не звертайте уваги, бо він не головний.
Тут я керую.
Велике цабе.
Містер Віддача-за-бакси.
-Згоден. Пріснувато. -Ага.
-Ого. -Можна трохи пожвавити.
-Пожвавити. -Пожвавити.
Я ціную вашу чесність.
Партнерство добре працює тільки тоді, коли всі чесні.
-Так. -Знаєте що?
Запрошую вас усіх сьогодні до себе додому на вечерю.
-Ого. -Класно.
-Було б прекрасно. -Це прекрасно.
Поздоровляю.
-Боже мій. -Дякую. Вдало пройшло.
Ти показав клас з Джонні Ревом.
Дякую. Я знавець гівняного пива.
От чесно, Енді й Реджі мають бути тобі вдячні.
-Сподіваюся. -Справді.
Вони уклали цю угоду завдяки тобі.
-Я знаю. -А Джонні Рев, сюрприз-сюрприз,
довірився діловій чуйці й погодився з тобою.
Він сказав, я цитую: «Я ціную вашу чесність».
Ніхто не цінує моєї чесності.
Взагалі-то вона людям не подобається.
На те він і геній.
-Він... -На те він і легенда.
-Не вискакуй з трусів. -Якби ж я могла.
Це твій важіль впливу на Реджі й Енді. Проси те, на що заслуговуєш.
-Твоя правда. -Пора.
Правильно. Я попрошу.
Добре.
Я знаю, ти поїхала зі своїх інтересів,
але я ціную, що ти поряд. Це велика підтримка.
Я навіть не намагалася.
Ненароком вийшло.
Ану, давай.
Скажи «Джонні Рев».
Джонні Рев!
-Ого. Як гучно. -Чого розліталися?
ПІДОЗРЮВАНІ СИЛЬВІЯ - ВІЛЛ
Щось більше, ніж дружба?
ПОНЕДІЛОК - ВІВТОРОК СЕРЕДА - ЧЕТВЕР
Не сходиться. Докази суто непрямі.
Потрібен залізобетонний доказ.
А його немає. Доведеться хитрувати.
Обманом витягти зізнання.
А не думав поставити маячок на машину?
Маячок стеження. Може допомогти.
Щось не хочеться.
Клавіатурний шпигун на її ноут?
-Шпигун. -А це вже незаконно.
Лише в деяких штатах.
З Різдвом. Знайшов дошку в комірчині.
Ми на стіні зробили. Ще б довше ходив.
Забери її звідси.
-Насилу через охорону провіз. -Заспокойтеся.
Ідеться не про нас. Це справа Чарлі.
-Справа Чарлі. -Залізобетонний доказ.
І роздруківка.
Що це?
Ти маєш це побачити.
Ящірка була хатньою тваринкою Вілла.
Я живу з ящіркою іншого чоловіка.
І полюбив її.
Офігенно.
-Ух ти. -Казка.
-Великі двері. -Кльово.
Гляньте на цей розмір.
Запрошую.
Вітаю.
З хлопцями я вже познайомився,
а тепер познайомте ближче з милими дамами.
Це моя Кейті.
-Кейті. -А я Сильвія. Подруга Вілла.
Ми не разом. Я заміжня. Ми живемо в Лос-Анджелесі,
-у нас троє діток... -Сильвіє, ти...
-Вибачте -Коротше, будинок шикарний...
-Ну... - ...до речі. Супер.
Дякую. Так і має бути. Він коштує 78 мільйонів.
Слухайте,
пропоную обмити партнерство шампанським.
-Ніхто не проти? -Ніхто.
Ієне, організуєш?
Вибачте, щось я гальмую.
Давай. До діла. А ви всі йдіть за мною.
Дякую. Вау.
Я почав збирати обладунки приблизно десять років тому,
після другого розлучення.
Це як символічний спосіб захиститися?
Що ви маєте на увазі?
Нічого.
А як це, працювати на Джонні Рева? Він неймовірний.
Його розум працює не так, як у звичайної людини?
Не знаю.
У нього чудова інтуїція.
Він часто каже «врум-врум».
-Ой-ой. Тільки не ви. -Ку-ку.
Розкритикуєте моє взуття?
Вибачте. Я не хотів виставлятися козлом.
Хотів справити на друзів враження компетентного.
-Авжеж. Усе нормально. -Так.
-Вийде кращий продукт. -Класно.
Нам не зашкодила б ваша допомога.
«Джонні 66» заходить в індустрію пива й лікерів.
Я бачив залу пивоварні. Вона велетенська.
Як каже Джонні Рев...
-«Масштабно або ніяк». База. -Так.
На місці Джонні я б вас переманила.
Але розумію. У вас суперовий бар.
Так і є. Заходьте якось.
-Залюбки. -Так.
А правда, що в нього ворожнеча з Ґордоном Рамзі?
Угода про нерозголошення.
Тож...
мабуть, я колекціонер.
Колекціоную машини, середньовічні обладунки, колишніх дружин.
Чорт.
Це мій консультант з крипти.
-Його важко... Можна відповім? -Я вважаю, що бізнес на першому місці.
-Дякую. -Без проблем. Відповідай.
-Рауль. -Котра улюблена?
Мабуть, це «яґуар XK-E».
-Клас. -Вибачте.
Я все про себе та про себе.
Розкажіть трохи, хто ви й що.
Я так висадився, коли ти почав їм втирати про хміль...
Але як по маслу.
...бо не знав, куди тебе занесе.
-Ти молодець. Ми тут. -Ми зараз тут.
Ми в цьому домі завдяки мені.
То, може, тепер переглянеш майбутнє своєї комбучі
і зрозумієш, що я теж корисний?
Добре, я перетру з Реджі.
-Добре. Дякую. -Ти крутий.
А знаєш, що ти міг би вигадати?
Назви для комбучі.
Точно. Усе краще, ніж «Да Буч».
-Не дуже вдале. -«Стенлі Буччі».
-Одна вже є. -Перше, що на думку спало.
А як ви зрозуміли, що це ваше?
Я не уявляю, яка в мене робота мрії.
Ну, ви загрузли в материнстві.
-А це... -Так.
- ...перешкоджає жінкам. -Так.
-І про це не говорять. -Ніколи!
-Зробіть подкаст на цю тему. -Ви зробіть.
-Ну... -Зробимо разом.
А давайте.
Слухайте, ви розберетеся.
Не забувайте: коли я починав, то любив машини і їсти.
Знайдіть своє захоплення,
а все інше додасться.
-Надіюся. -То ви... Не знаю.
А чим ви захоплюєтеся?
Що заводить ваш моторчик?
-Не забилися? -Як це... Ви серйозно?
-Машина вся замацана. -Боже.
Я вам казала, я заміжня.
Я ж казала.
Здається, ти про це згадувала.
Але приїхала з якимсь мужиком, а не зі своїм чоловіком.
Тому я подумав, що ти гуляща.
Що за вигадки?
-Ну, а де твій чоловік? -Ось ви де.
А що я мав думати... О, а ось і той мужик.
Ти ще пошкодуєш.
Проґавила найкращий день життя в моїй особі.
Подивлюсь, як там їжа.
Ми що, завадили?
Я... Так.
Джонні Рев ліз до мене цілуватися.
-Серйозно? -Ти смієшся?
Ні. Я ж казала, що я заміжня?
-Так. -Так, ти казала.
-Не смішно. -Добре.
Він подумав, що я «гуляща».
Як паскудно.
Принаймні ти все ще у формі.
-Що? -Що?
Жартую. Я щось не те ляпнула.
Це якийсь хворий недоумок.
Що ми... Залишатися не можна. Треба йти.
Що? Ні. Ні-ні, йти не можна.
Залишаймося на вечерю, а тоді... переосмислимо.
Я не зміню думки через те,
що поїм біля цього типа.
Знаєте... Я доросла дівчинка.
Тут нічого такого, подумаєш.
Просто шиза.
-Ну от, вона переживе. -Так.
І навіщо ти взагалі приїхала?
-Це що за херня? -Я просто спитав.
Ти точно в порядку? Це не шок?
Я в порядку. Але також у шоці.
А знаєте? Зуб даю, цей збоченець не вперше таке витворяє.
Ану пошукаю його.
-Що це? -А щоб мені. Дай сюди.
-Що це? -Кейті, перестань.
-Котику, що це? Що? -Перестань. Я...
Боже мій.
Кицю,
щодня, відколи ми разом, я все краще тебе пізнаю.
Не вірю, що це реальність. Чому все так?
-Відео. -Я кохаю тебе.
Мила Кейті, чи згодна ти прожити життя зі мною?
-Так! Так! -Згодна? Так?
Котику.
Гірше, ніж якби вони кохалися в нас на очах.
-Набагато гидкіше. -Значно.
Такої гидоти я ще не бачив.
-Ну що? Аплодуйте. -Так.
-Ми заручені, йо. -Поздоровляю. Прекрасна мить.
Так, нічого.
Він вам уже показував машини? Це чудо.
Мій особистий фаворит – «феррарі 308 GTS».
Як у детектива Маґнума. Так?
Том Селлек хотів її купити перед вами, правильно?
А ви перехопили. У нього з-під носа.
Пішов він, той Том Селлек з накладними вусами.
Джонні, а що треба, щоб збудувати такий будинок?
Бути генієм.
А все-таки розкажіть.
З грошима ти можеш... швидко зробити будь-що.
Краса.
Сильвіє, а ким ви працюєте?
Ну, в мене диплом юриста,
і я працювала за фахом, але тепер думаю все поміняти.
І що робити?
Ще не вирішила.
Я заграю з кількома можливостями.
Ця любить позагравати. Правда?
Що, вибачте?
Я сказав: «Ця любить позагравати. Правда?».
Легше на поворотах.
Синку, ти у мене вдома.
І все одно Джонні Рев повинен пригальмувати.
Ви нечемні з моєю подругою.
Цей салат такий смачний.
То ти мене обзиваєш хамлом у моєму власному домі?
-Салатик справді топ. -Так.
-Дякую за нього. -А скажи,
вона часто їздить з чужими мужиками?
-Приїхали. -Я розберуся.
Не вчи мене добрих манер.
Не поводьтеся, як мала дитина, тоді я вас не вчитиму.
Сам не поводься, як мала дитина.
-Рятуйте! -Так, тікай.
-Хлопці! -Господи. Кицю, ходімо.
-Гей! -Соус чилі, виродок.
Чорт!
-Пече. Ієне! -Досить!
Допоможіть. Рятуйте!
Тримайся. Зараз. Я йду.
-Я йду... Чорт. -Паразит.
Яке сильне, падло.
-Ой... -Відчепися!
Господи.
Який жах.
Якого... Що ти... Ти мене лизав?
Це вимушений крок!
Він лизав мене.
Геть з мого дому! Він лизав... Пензлюй з мого дому!
-З задоволенням! -Геть.
-Ми йдемо. -Геть.
-Не постраждав? -Я в порядку.
-Заберіть телефони. -Телефони.
Валіть звідси!
Я ні в чому не винен.
Це все він. Клеївся до Сильвії. Жбурнув у мене креветкою.
Він не знав, чи є алергія.
Я міг померти!
Я такого не хотів.
Чувак, мені торба.
Я все вклав у цю справу.
А на мені – брат і його дурна дочка.
Я вклав... Усі мої гроші – в нашому барі.
Мені кров з носа потрібна ця угода.
Дуже-дуже співчуваю,
але нахер цю угоду і нахер Джонні Рева!
-Ще й це. -Мені треба в лікарню.
Застрягло?
Так, бро, тут тіснувато.
Потрібен різак.
Казали люди: «Не знайомся з кумирами».
Ага. Хто б міг подумати, що Джонні Рев – таке гівно?
А Король Бургер був у шоу «Спіймати хижака».
І краще не знати, що скоїв Рональд МакДональд.
Мільярди задоволених, тисячі зниклих.
Господи.
Ти мене налякав.
А чого ти й досі не спиш?
Бачиш, хто вдома, Джессіпо?
Чи насправді ти... Ґендальф?
Переклад субтитрів: Олена Любенко