- Ahoj, zlatíčko. - Jo, máma je doma!
- Bylo mi smutno. - Ahoj.
- Jaký to bylo? - Jo, dobrý.
Paráda. A vpravila ses do toho za dva dny.
- Takže ohledně toho... - No?
Mami, mám pro tebe překvápko. Sedni si.
- To musíš vidět. - Dobře.
Ve škole jsme měli udělat prezentaci o našem hrdinovi a já si vybral tebe.
MÁMA JE MOJE PRACUJÍCÍ HRDINKA.
JE PRÁVNÍK JAKO TÁTA.
Ty jo.
ŽENY JSOU OPRAVDU STEJNÉ JAKO MUŽI.
- Mamince se to líbí. - Moc hezký. Děkuju.
Jo. Je to krása. Je to od tebe hezký, broučku.
Tak jaký byl druhý den?
Byl... dobrý. Stejný jako ten první. Jo.
ČISTĚ PLATONICKY
Nemůžeš se rozhodnout špatně. Sluší ti všechno.
PIVOVAR LUCKY PENNY
- Ahoj. - Ahoj.
Co tady děláš?
- Vyhodili mě. - Fakt?
Za ten obraz.
Bože, oni tě za to vyhodili?
- To se stalo teď? - Včera.
Včera? Tak proč jsi takhle oblečená?
Charlie to neví.
- Předstíráš, že pořád chodíš do práce. - Jo.
- Proč to děláš? - Já nevím.
Hrozně se stydím a on mi to místo sehnal.
- Jo. - A je dokonalej. A spokojenej.
A já jsem nemožná.
Nejsi. Ne. Mohlo by se to stát každýmu, ne?
Prostě se to stalo. A víš co? Koho to zajímá?
On ti odpustí. Vsadím se, že ho to pobaví.
- Jo. - Kvůli takovým věcem
se do tebe právě zamiloval.
- Ta jiskra je roztomilá. - Jo.
- Je to vtipný. Zasměje se. - Jo. Že?
Bude na tebe hrdej. Pochopí to.
- Jo. - Vezme to v klidu.
- Jo, bude v klidu. - Jo.
- Zajdu za ním do práce... - Jo.
...a řeknu mu to. Hlavně musím osobně.
Běž mu to říct hned teď.
- Viď? Jo. - Super.
Nebo až večer přijde domů. Osobně.
- Řeknu mu to. - Dneska. Hlavně to udělej.
- Jo. - Chceš kafe?
No, Wille, on mi ho udělal s sebou.
- Bezva. - Jo.
- Tys mu to neřekla! - Byl náročnej večer.
Děcka řádily a bylo to hektický.
Měl jsi pravdu. Jsem v klidu. Charlie je skvělej. Bude to dobrý.
Musíš mu to říct. Prosím. Už je to divný.
Není.
Je a já mám pocit, že tě podporuju.
Musíš mu to říct.
Do tohohle baru nesmíš, dokud nepřineseš vzkaz od Charlieho,
že ví o tom vyhazovu i o tom, že jsi tady.
Podepsanej vzkaz?
Jsme snad v Příběhu služebnice?
Dodržuju pravidla tvojí patriarchální diktatury?
Chceš vědět, kdy menstruuju?
Prostě mu to řekni.
Fajn.
Ne. No tak. Děláš si srandu? Co to má bejt? Ty máš vzkaz od Charlieho?
„Wille, nevadí mi, že je Sylvia v baru.
Zajdeme na další zápas, kámo? Tvůj Charlie. PS: Do toho, Dodgers.“
Tak se Dodgers nepíšou. To nepsal chlap.
Prostě mu to řekni. Řekni!
- Řekni mu to! - No dobře!
Chci si jenom vypít kafe.
V hlavičce „Charles Greeves“.
Působivý.
Musím ti něco říct
a nevím jak, tak to prostě vyklopím.
- Vyhodili mě. - Co se stalo?
Já...
Je to hrozně trapná historka.
Byla jsem vyřízená.
Té práce bylo mnohem víc, než jsem si pamatovala.
A prostě jsem byla fakt unavená
a čekala jsem na chodbě na kopírku
a usnula jsem.
A propadla jsem obrazem, loktem jsem prorazila plátno
a byl to jeden hrozně drahej portrét Kirka Friedkina.
- Počkej, cože? - Já vím, hrozně jsem se styděla.
Vím, že posledních pár měsíců jenom tápu
a tys mě chtěl jen nasměrovat k produktivitě,
a teď se na mě podívej.
- Jsem úplně marná. - Ale ne.
Nejsi marná.
Propadla jsi obrazem?
Jo. Jsem neschopná. Děkuju, že to chápeš.
Jo. Myslím, že to chápu.
Jo.
Hele, nějakou dobu ses tomu nevěnovala.
- A je pochopitelné, že... - Ano.
...takový zápřah zvládají jen dvacátníci.
Navíc na mě neférově zaútočil obraz.
Jo. Kirk Friedkin proti tobě osobně určitě nic nemá,
ale chápeš, musí tu firmu řídit.
Byla to nešťastná shoda okolností, které se kolem tebe seběhly.
Víš co? Je to složitá situace.
Chápu obě strany.
A pak mi řekl: „Chápu obě strany, zlato.“
Chtěla jsem slyšet něco jako: „Ser na tu práci i na Kirka Friedkina.“
Místo toho to analyzoval jak před nerozhodnutým voličem.
Ale nezničila jsi ten obraz?
Jo, chápu, že jsem udělala chybu a ten vyhazov jsem si zasloužila.
Ale chci, aby byl Charlie občas na mojí straně.
A nesnažil se vcítit do všech.
Vciťováním do všech se vlastně živí.
- Bože. - Takže ho chápu.
Mám si dneska někomu dalšímu postěžovat na tebe?
Bože. Andy je hrozně otravnej.
Pořád mi píše.
- Nečekaně. Bez důvodu. - Fakt?
Třeba: „Kočko, ty jsi tak krásná. Zlato, moc mi chybíš.“
Prostě...
- To je ale otrava. - Jo.
Víš, co mi napsal Charlie? „Potřebujeme majonézu.“
Potřebujeme? Tu člověk přece nepotřebuje.
- Víš jak. - Zpět k mému příteli.
Je hrozně milej, protože mě včera večer zničehonic
pozval na služební cestu do San Diega.
Je hezký, že mě tam chce.
Počkat, to se týká baru?
Jo, sejdeme se s nějakým ředitelem Johnnym Vroomem.
Cože?
- Jo. - Uvidíš Johnnyho Reva?
Jo, to je on.
Proč mě Will nepozval? Johnnyho Reva miluju.
On asi nepojede.
Potřebuju něco na sebe.
- Dobře. Tak jo. - Tak ahoj.
- Johnny Rev. - Ahoj.
To je blbost.
- Čau! - Ahoj.
Jak to, že Katie uvidí Johnnyho Reva a já ne?
Nesmysl.
To San Diego? Tam nepojedu.
Pojedeme. No tak.
Ne. Mě ten korporátní hnus nezajímá.
No tak. Jsi sládek. Musíš ten podnik mít pod kontrolou.
Bude sranda. Ať nesklidí zásluhy oni.
To tys do toho dal všechno.
- Chceš jenom vidět Johnnyho Reva. - No a co?
No tak. Bude sranda. To neznamená, že to není pravda.
Víš co? Vlastně máš pravdu. Měl bych jet.
Ukážu jim, že jsem v tomhle týmu nepostradatelnej.
A chlapi ještě budou litovat, že mi o té kombuche neřekli.
Dobroty koupíš ty.
Kdy začneš chystat to prohlášení?
Vydrž chvilku.
Musím vytisknout fotky Maeve do narozeninového alba.
Na firemní fototiskárně?
To si piš, kámo.
Dobře.
Tak, 2020. Hotovo.
MAEVINO ALBUM!
A 2021, hotovo.
Co je tohle?
ZÁŽITKY Z CEST!!!
Kdy to bylo?
Už můžeš pracovat?
Mohl bys přijít?
Tvoje žena byla se svým přítelem. To je normální. O co jde?
O hodně. Jde o strašně moc.
Koukni se na datum.
To je den před tím, než mi řekla, že ji Friedkin vyhodil.
Fajn.
- Víme, že ji vyhodili v úterý. - Ano. V úterý odpoledne.
Ale řekla mi to až v pátek.
- A ona tady ve čtvrtek... - Jo.
...blbne s Willem.
Takže o tom Willovi řekla, a manželovi ne.
Co ještě mi tají?
Teď jsou spolu na výletě.
- Kde? - V San Diegu.
- Co tam dělají? - Jeli tam pracovně.
- Určitě? - Já nevím.
Zavolám posily.
Jackie! Zelený kód.
HISTORICKÉ CENTRUM
NÁMOŘNÍ ZÁKLADNA
Ahoj.
- Sylvie! Jsi tady! - Hrozně se těším!
To si nenechám ujít.
Ty vole, co tady děláš?
U velkých rozhodnutí bych měl být.
- Tak proto tu chceš být. Chceš to posrat. - Nechci. Chci vám pomoct.
Souhlasím s Reggiem. Jsi nevypočitatelnej. Jak magor.
Ale Sylvia tam jít může, ne?
Můžu. Já nevypočitatelná nejsem. Se mnou nic neriskujete.
Ty si dělej, co chceš.
Jo. Děkuju.
Kámo, ty tam s náma nejdeš.
- Nesmíš nám podělat náš nej... - Dobrý den.
Parta z pivovaru Lucky Penny?
- To jsme my. - Jo.
Vítejte u Johnnyho 66,
kde je to samé mňam.
Ty jo!
Díky. Tomu ještě nikdo nezatleskal.
- Pojďte. - Neposer to.
Neposeru. Tady je to samé mňam.
Slopp’s? Ty miluju.
Já nevěděl, že patří Johnnymu 66.
Proč je v logu mýval s monoklem, co leze z koše a drží hamburger?
Podle odborníků je to zapamatovatelné.
Super.
Mývalové si jídlo napřed umyjí.
Hned se na ně divám úplně jinak.
- To je skvělá informace. Řeknu to vedení. - Děkuju.
Ve Slopp’s s Joem chystáme hovězí nuggety, co vám v ústech explodují.
Nemusíte je jíst s houskou, jestli držíte dietu.
- Cože? - Díky.
Ten humr je teda vyrýsovanej. Hele na ty prsa.
Omluvte ten nepořádek,
ale právě tady chystáme supermoderní tankovnu
- za deset milionů dolarů... - Páni.
...na Johnnyho vizionářské projekty.
Úžasný prostory.
- Viďte? - Jo.
A teď vítejte doma.
Centrum LA, bejby. Ne?
BUĎ ZMĚNOU
To je pecka.
- Viďte? - Jako bychom ani neodjeli.
- Do koloběžek nekopej. - Nejsem malej.
- Vím, že chceš. - Jo.
- Děkuju, Iane, žes je přivedl. - No? Dobře.
- Převezmu to. - Jo.
Zatím.
Jenno. Moc rád vás poznávám osobně.
Will. Jo.
Pro ty, co mě neznají,
pracuju u Johnnyho 66 na oddělení potravinářské chemie
a vedu tým Lucky Penny.
Pokecala bych, ale jsem nervózní.
Děláme na tom pár měsíců,
tak to ochutnejme a uvidíme, jak na tom jsme.
Jasně, jdeme na to.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Děkuju.
Tak co myslíte, pánové? Jsme na správné stopě?
Je to neuvěřitelný.
Nepoznám rozdíl mezi tímhle a naší vlastní ipou.
Jo, mně to chutná.
Wille, co vy na to?
Přemýšlím. Chutná mi.
- Chutná. Dobře. Ale? - Jo.
Následuje „ale“. Nezapomeňte, že až výrobu rozšíříme,
tak se senzorický profil trochu změní.
- Jo, to vím. - Chcete slyšet můj názor? Je to lahoda.
Nazdárek.
Vítejte v nejlepším městě USA.
Johnny, kámo, jak se vede?
- Rád tě vidím. Bum! Ty ikono! - To jsem já.
Dobrý den, já jsem Sylvia. Vaše velká fanynka.
Vyfotíte se se mnou?
- Jistě, Sylvie. - Děkuju.
- Tak. Brm, brm! - Brm!
Ty se povedly.
- Děkuju moc, pane Rev. - Ale ne. Pan Rev je můj táta.
Říkejte mi Johnny. Rev.
Panečku.
- Jennu už znáte. - Jo.
Patří mezi naše nejlepší chemiky, takže to musí být parádní pivko.
Jsme nadšení.
Fakt?
- Willovi se asi něco nezdá. - Opravdu?
Ne že nezdá. Mám nějaké návrhy.
Tak prosím.
Popravdě se to dost blíží.
Je to fakt hodně blízko.
Vím, že své produkty musíte vyrábět určitým způsobem
a že musíte myslet na cenu.
Nemůžete používat lokální suroviny.
Ale myslím, že kdybyste trochu zainvestovali do lepšího chmele,
bylo by mnohem lepší. Za víc peněz víc muziky.
Toť vše.
Anebo to nedělejte. On tomu nešéfuje. To já. Takže dobrý.
Pan důležitej, co chce za víc peněz víc muziky.
- Souhlasím. Je to mdlý. - No jo.
- Ty jo. - Zvýšíme otáčky.
- Otáčky. - Otáčky.
Vaší upřímnosti si cením.
Aby partnerství fungovalo, musí být všichni upřímní.
- Jo. - Víte co?
Přijďte dneska všichni ke mně na večeři.
- Pane jo. - Jasně.
- To bude paráda. - Úžasný.
Gratuluju.
- Bože můj. - Děkuju. Dopadlo to dobře.
Moc se ti to s Johnnym povedlo.
Díky. Hnusný pivo fakt poznám.
Popravdě by ti Andy a Reggie měli být vděční.
- Snad jsou. - Fakt. Dohodli jste se díky tobě.
- Je to tak. - A Johnny Rev se nečekaně
řídil svou intuicí obchodníka a souhlasil s tebou.
Doslova řekl: „Vaší upřímnosti si cením.“
Mojí upřímnosti si necení nikdo.
Spíš ji lidi právě nemají rádi.
Proto je to génius.
- Je... Jo. - Je to legenda.
- Zklidni hormon. - Jo, kdyby to šlo.
Teď máš na Reggieho a Andyho páku. Řekni si o to, co si zasloužíš.
- Máš pravdu. - Teď.
Jo. Udělám to.
Dobře.
Vím, že tu jsi jenom kvůli sobě.
Ale vážím si toho. Moc mi to pomohlo.
Nic jsem neudělala.
A přece.
Pojď sem.
Řekni „Johnny Rev“.
Johnny Rev!
- Ty jo. To bylo nahlas. - Co blbnou?
PODEZŘELÍ
Jsou víc než kamarádi?
PONDĚLÍ, ÚTERÝ, STŘEDA, ČTVRTEK
Nic nevíme. Máme nepřímé důkazy.
Potřebuju nezvratný důkaz.
Jo. Budeš to z ní muset vytáhnout.
Dostat z ní přiznání.
Nedáš jí sledovací zařízení na auto?
Sledování. To bude dobrý.
- To nechci. - A co záznam stisku kláves?
- Aplikaci. - Není nelegální?
V některých státech.
Radujte se. Našel jsem ji ve skladu.
Už to máme na zdi, Paule. Pozdě. Odjeď s tím.
- Bylo s tím papírování. - Klid. O nás nejde. Jde o Charlieho.
- O Charlieho. - Mám důkaz.
Vytištěný.
Co to je?
To budeš chtít vidět.
Ta ještěrka byla původně Willova.
Žiju s ještěrkou jinýho chlapa.
A zamiloval jsem si ji.
Fantazie.
- Teda. - Šílený.
- Velký dveře. - Hustý.
Hele na ty dveře.
Vítejte.
Dobrý večer.
Vás už znám, pánové,
tak co kdybyste mi představili své milé dámy?
To je moje holka Katie.
- Katie. - Sylvia. Willova kámoška.
Nechodíme spolu. Jsem vdaná, žijeme v LA.
- Máme tři děti a... - Sylvie, radši...
- Pardon. - Ten dům je úžasnej.
- No... - Mimochodem. Jo.
Děkuju. Ještěže tak. Dal jsem za něj 78 milionů.
Co kdybychom naše nové partnerství oslavili šampaňským?
- Jste pro? - Jo.
- Iane, zařídíš to? - Jo, pardon. Už to mělo být.
Tak běž. Pojďte, všichni. Za mnou.
Děkujeme. Páni.
Brnění jsem začal sbírat asi před deseti lety.
Hned po druhém rozvodu.
Není to symbolický způsob ochrany?
Jak to myslíte?
Nijak.
Jaké je pro něj pracovat? Je úžasnej.
Nepřemýšlí jinak než normální lidi?
To nevím.
Má dobrou intuici.
Často říká „brm, brm“.
- Vy ne. - Ahoj.
Jdete mi zkritizovat boty?
Ne, pardon. Nechci být za hajzla.
Chtěl jsem před kámošema znít zkušeně.
- Jasně. V pohodě. - Jo.
- Pivo aspoň bude lepší. - Super.
Někdo jako vy by se nám hodil. Chceme se věnovat pivu a tvrdému alkoholu.
Jo, viděl jsem tu novou tankovnu. Je obří.
Jak říká Johnny Rev:
- „Všechno nebo nic.“ Tak. - Jo.
Být Johnnym, přetáhnu vás k nám. Ale chápu. Váš bar musí být super.
To je. Někdy se stavte.
- Ráda. - Jo.
Jsou s Gordonem Ramsaym opravdu nepřátelé?
To nesmím říct.
Takže...
jsem asi sběratelskej typ.
Sbírám auta, středověký brnění, exmanželky.
Kruci.
To je můj kontakt přes krypto.
- Těžko se... Můžu to vzít? - Byznys je na prvním místě.
- Díky. - V pohodě. Běž.
- Raule. - Které máte nejradši?
To bude tenhle Jaguar XK-E.
- Hezký. - Poslyšte, pardon.
Pořád žvaním jenom o sobě.
Povězte mi něco málo vy.
Byl jsem nervózní, když jsi dělal to s tím upíjením a chmelem.
- Ale vyšlo to. - Nevěděl jsem, co bude.
- Byls dobrej. Jsme tu. - V tom baráku jsme díky mně.
Takže pokud jde o budoucnost Daa Booch, možná vidíš, že bych mohl pomoct.
Hele, proberu to s Reggiem.
- Dobře. - Díky.
Ale víš, co bys mohl vymyslet?
- Název pro Daa Booch. - Jo. To trumfnu snadno.
- Je to nic moc. - Stanley Bucci.
- Sakra. Hned první. - Spatra.
Jak vás to vůbec napadlo?
Já ani vysněnou práci nemám.
No, jste přece na mateřské.
- Vždyť... - Jo.
- Ta ženy brzdí. - To jo.
- Nemluví se o tom. - Ne.
- Udělejte podcast. - Nebo vy.
- No... - Tak společně.
To by bylo fajn.
Poslouchejte, něco vymyslíte.
Myslete na můj začátek. Měl jsem rád auta a jídlo.
Najděte si svou vášeň
a zbytek se vyřeší sám.
- Snad. - Takže... Nevím, no.
Chci říct, jaký jsou vaše vášně?
Co vás dokáže rozjet?
- Není vám nic? - No... Vážně?
- Umazala jste mi auto. - Ježíši.
Říkala jsem vám, že jsem vdaná, ne?
Řekla jsem to.
Jo, možná jste to zmínila.
Ale jste tu s chlápkem, co není váš manžel.
Tak jsem myslel, že jste k dispozici.
Jak jako?
- Kde máte manžela? - Tady jsi.
Co jsem měl... Tady je ten chlap, co není váš muž.
Budete litovat, víte?
Nechala jste si ujít nejlepší den svýho života.
Kouknu na jídlo.
Vyrušili jsme vás?
Já... Jo.
Johnny Rev mě zrovna zkusil políbit.
- Fakt? - Děláš si srandu?
Ne. Vždyť jsem řekla, že jsem vdaná, ne?
- Jo. - Jo, tos řekla.
- Nesmějte se. - Jo.
Myslel, že jsem „k dispozici“.
To je nechutný.
Aspoň to v sobě pořád ještě máš.
- Cože? - Cože?
Sranda. To jsem říkat neměla.
Je to nechutnej úchyl.
Nemůžeme tu zůstat, ne? Půjdeme.
Co? Ne. Odejít nemůžeme.
Zůstaňme na večeři a pak se k tomu vrátíme.
Vrátíme? Já názor po nějakým debilním jídle nezměním.
Jsem velká holka.
Vlastně o nic nejde.
Je to jen divný.
- Vidíte? Zvládne to. - Jo.
A proč tady vlastně vůbec jsi?
- Co tím chceš říct? - Jen se ptám.
Jsi v pohodě? Nejsi jenom v šoku?
Jsem v pohodě. I v šoku.
Určitě to není poprvý, co to ten magor udělal.
Proklepnu si ho.
- Co to je? - Do prdele. To nic.
- Co je to? - Katie, ne.
- Zlato, co je to? - Přestaň.
Bože můj.
Zlato...
Každý den se toho o tobě dozvídám víc a víc.
To snad není možný. Proč?
- Toč. - Miluju tě.
Katie, miláčku, strávíš se mnou zbytek života?
- Ano! - Jo?
Lásko.
To je horší, než kdyby to před náma dělali.
- Nechutnější. - Hrozně...
Nic nechutnějšího jsem neviděl.
- Tak co je? Potlesk. - Jo.
- Jsme zasnoubení. - Gratuluju. Krásnej moment.
Jo, dobrý.
Už vám ukázal auta? Panebože.
Mně se nejvíc líbí Ferrari 308 GTS.
Jak v Magnumovi, že?
Tom Selleck si ho chtěl koupit před váma, že?
Pak jste se přihnal a vyfoukl mu ho.
Na Toma Sellecka a jeho falešnej knír seru.
Johnny, co je potřeba, aby měl člověk takovej dům?
Musíte být génius.
To teda.
Když máte dost peněz, koupíte si cokoliv.
Paráda.
Sylvie, čím se živíte?
No, vystudovala jsem práva
a věnovala se tomu, ale asi budu dělat něco jiného.
A co?
Zatím nevím.
Koketuju s několika možnostmi.
Ona koketuje ráda, viďte?
Prosím?
Říkám: „Ona koketuje ráda, viďte?“
Klídek, Johnny Reve.
Jste v mým domě, mladej.
Přesto můžete přibrzdit, Johnny Reve.
Jste na moji kamarádku drzej.
Ten salát je moc dobrej.
Nadáváte mi v mým domě do drzounů?
- Je to moc dobrej salát. - Ano.
- Takže děkuju. - Povězte,
cestuje často s lidma, co nejsou její manžel?
- No. - Tak. Nech to na mně.
Nepoučuj mě.
Tak se nechovej jak malej a třeba tě poučovat přestanu.
Ty se nechovej jak malej.
- Pomoc! - Zdrhej.
- Chlapi! - Bože, zlato, pojď.
- Hej! - Dej si chilli, ty zmrde.
Kurva!
- To pálí! - Dost!
Kurva, pomozte mi. Pomoc!
Moment. Dobrý. Jdu tam.
- Už jdu. Seš silnej, ty hajzle. - Čuráku.
- Pusť, Johnny! - Bože.
Proboha.
Bože.
Cos to... Tys mě olízl?
- Udělal jsem, co jsem musel! - Olízl mě.
Táhni z mýho domu! On olízal... Táhni z mýho domu!
- S radostí! - Běž.
- Jdeme. - Táhněte.
- Dobrý? - Pojď. Jo.
- Nezapomeňte mobily. - Mobily.
Jo. Padejte!
Já jsem za nic nemohl. Jasný?
On začal. Líbal Silvii, hodil po mně krevetou.
Co kdybych měl alergii? Mohlo mě to zabít!
To jsem nechtěl.
Ty vole, jsem v úplně v prdeli.
Dal jsem do toho všechno. Podporuju bráchu a jeho dceru.
Všechny peníze mám vázaný v našem baru.
Potřebuju, aby ta dohoda vyšla.
Moc se omlouvám,
ale na tu dohodu i na Reva zvysoka seru!
- Paráda. - Musím do nemocnice.
Nejde to sundat?
Uvízl jsem, kámo.
Potřebuju kleště.
Jak se říká: „Své hrdiny poznat nechceš.“
Jo. Kdo by řekl, že je Johnny Rev takovej debil?
Burger King prý svádí nezletilý.
Co udělal Ronald McDonald, ani nechceš vědět.
Miliardy obsloužil, tisíce unesl.
Ježíši.
Lekla jsem se tě.
Jak to, že ještě nespíš?
Hele, kdo přišel, Jessipo.
Nebo ti mám říkat... Gandalfe?
Překlad titulků: Kristina Himmerová