Galima kitur nusipirkt tų sumuštinių,
neatstovėjus valandą eilėje.
Tu tokių dar neragavai.
- Patikėk, jų verta palaukti. - Gerai.
- Vilo užsakymas. - Aš Vilas!
- Štai, prašau. - Ką?
- Labai ačiū. - Skanaus.
- Geros dienos. - Parašyk gerą atsiliepimą.
Tu apėjai eilę.
Tai jau tikrai!
- Nuostabu. - Reikia mokėt apeiti problemas.
Skanaus.
Tai vis dar stovėsim eilėje?
- Taip. - Gerai.
Tai patirties dalis.
Puiku. Ačiū.
Tau patinka eilės?
Ką čia darom? Juk čia padėvėtų drabužių parduotuvė.
Čia ne šiaip eilė. Tuojau pamatysi, kas bus.
Pusė kilo drabužių už dolerį.
Kai atidaro duris, bėgi ir griebi, kiek tik gali panešti.
O Dieve. Imu nervintis. Kodėl mes tai darome?
- Susikaupk. - O Dieve. Prasideda.
Tas bičas be eilės, bliamba!
Greičiau!
- O Dieve. Pradedam nuo čia. - Gerai.
- Jau rinktis? - Jau rinktis!
- Rinktis? Teisingai darau? - Teisingai.
- Tikrai? - Taip, labai gerai.
Šitas geras? Tas šūdas - geras?
- Nežinau. - Aš irgi!
Aš nervinuosi. Šitie - geri?
- Geri, bliamba? - Ne, jie kūno spalvos.
Kas čia, bliamba? Maudymosi kelnaitės? Šlykštu! O Dieve.
- O Dieve. - Kas?
BRITNĖ SPIERS
- Radau marškinėlius su Britne. - Jie ypatingi?
Jie iš 2000-ųjų jos turo „Oops! ...I Did It Again“!
Atšok, biče.
- Labai seksualu ir šlykštu. - Nuostabu.
- Gal varom iš čia? - Ne.
- Mes ką tik pradėjom. Nagi! - Gerai.
Ši parduotuvė - aukso kasykla.
Prisirinksim patalinių blakių.
Nebijok. Esu jų turėjusi. Nieko baisaus.
Gal pasiklausom muzikos?
Taip. Ko pageidautum?
- Gal Ari Lenoks? - Gerai.
Gerai pavarai pagal tą reklamą.
Čia ne reklama... Čia Ani Lenoks.
- Aš sakiau „Ari Lenoks“. - Ari Lenoks?
Taip.
- Yra tokia dainininkė? - Yra.
Geras. Aš nežinojau.
Pamaniau, kad neteisingai ištarei „Ani Lenoks“, bet nenorėjau tavęs taisyti.
- Nežinojau, kad yra ir Ari Lenoks. - Ari Lenoks ne tik yra,
- bet ir puikiai dainuoja. - Dabar žinosiu.
Įdomu, ką apie ją galvoja Ani.
- Tai bent. - Taip.
- Tik pažvelk. - Gražu?
Todėl ir persikrausčiau iš Kolorado.
Taip.
Sveikutis.
Aš tik...
Neseniai išsiskyriau su žmona. Žinai? Visai neseniai, ir
noriu pasakyt, kad dar nesu pasiruošęs rimties santykiams.
Mes matėmės tik kelis kartus.
Taip. Žinoma. Gerai. Man nereikėjo to sakyt.
Jau sakydamas pagalvojau, kad tai kvaila. Tiesiog...
Tu man labai patinki. Tiesiog noriu, kad nekiltų jokių nesusipratimų. Supranti?
- O Dieve. Ar čia Mešyn Gan Kelis? - Nežinau.
Esu matęs jį tik, kai Megan Foks kandžiojo jo spenelius ant raudonojo kilimo.
Jis žiauriai gražus. Gražiausias visame pasaulyje.
Gražiausias visame pasaulyje? Aišku, po manęs.
Kaip tu nematai? Pažiūrėk geriau.
Ne, aš viską suprantu. Tiesiog jis ne mano skonio.
Man labiau patinka stambesni ir tokie tikresni vyrai.
Na, tokie kaip Styvas Ostinas. Supranti, apie ką aš?
Tokie yra mano skonio.
Ne. Jis kietas. Talentingas. Jis - dainininkas. Na...
Jis panašus į numirėlį su tatuiruotėmis.
Kaip ištrūkęs iš Simono Vyzentalio centro.
Nori nubėgti žemyn?
Pajuokavau. Aš turbūt numirčiau.
Nagi. Eime.
- Kas čia dainuoja? - Ari Lenoks.
Nieko sau. Ji kažkaip kitaip dainuoja.
Supranti, tu galvoji apie Ani Lenoks,
o tavo amžiaus žmonės dažnai daro tokią klaidą.
Norėjau pasakyt, labai seni žmonės.
- Dabar jau yra ir Ari Lenoks? - Dabar yra ir Ari Lenoks!
Teks su tuo susitaikyti.
Normalu, kad šitaip graužia galvos odą?
Tiesiog iš tavo kūno išeina orumas.
- Pažadėjai nesišaipyt iš manęs. - Kas man belieka?
Suaugęs vyras balinasi plaukus. Juokinga.
Daugiau niekada tavęs neprašysiu su plaukais susijusios paslaugos.
Dėl merginos dažaisi?
Ne. Nėra jokios merginos.
Tiesiog, supranti, naujas gyvenimo puslapis, naujas aš.
Tokia mano reakcija į gyvenimo pokyčius.
- Nežinau. - Gerai atrodysiu.
Kai pamatysi, pati pasakysi, kad gerai atrodau.
Kaip reikalai su Kerku Fridkinu?
Kitą savaitę einu į pokalbį dėl darbo.
- Tikrai? - Taip!
Pasitikrinau, kiek ilgai ketaminas išsilaiko organizme. Gali nesijaudinti.
Puiku. Jei tau reikės švaraus testo, žinau, į ką kreiptis.
Sveikas.
- Atidarėte kirpyklą virtuvėje. Labas. - Labas. Sveikas. Kaip tu?
Iš ko taip smagiai juokėtės?
Iš nieko! O Dieve. Iš nieko. Kvailas juokelis.
- Ne, pasakyk ir man. - Ne!
Kaip sekėsi darbe, branguti? Gražiai atrodai.
Darbe viskas gerai. Taip. Ar apžiūrėjai tą namą?
Šiandien nesuspėjau. Gavau skubų dažymo užsakymą.
- Būsiu blondinas, biče! - Taip, biče. Jis bus blondinas, biče.
Varysim į Bondajaus paplūdimį pagauti bangų.
Varysim į Nortkotą, Lenoks Hedą.
- Pagauti bangų, žmogau. - Taip!
Supranti, apie ką aš? Varysim į Baironą.
- Nagi. - Puiku.
Gerai. Taip.
Saugokis baltųjų ryklių, žmogau.
- Taip, žmogau. - Taip.
Štai, imk.
Ačiū.
Keistai čia buvo.
- Kas? - Su Vilu.
Ką nori tuo pasakyti? Paaiškink konkrečiau.
Nagi. Tu glostei suaugusio vyro plaukus mūsų virtuvėje.
Kas čia blogo, jei moteris padeda savo draugui pasigražinti?
Truputėlį intymu, nemanai?
Na, jis buvo be marškinėlių, tad...
Bet buvau jį uždengusi šiukšlių maišu.
Branguti, juk vesdamas mane žinojai, kad man patinka gražinti kitus.
Taip. Na, jei tai tiesa, kodėl manęs niekada negražinai?
Kad tavęs nereikia gražinti.
Tau dar neatėjo vidutinio amžiaus krizė. Ačiū Dievui.
Nes tu ir taip esi tobulas.
- Tu toks mielas. - Gerai.
Na, mūsų „Honda Odyssey“ yra tobula,
bet ją kasmet vis viena patobulina.
Kas negerai?
Nežinau. Na, nieko.
Man pasirodė, kad jūs smagiai leidote laiką.
Tai buvo sunkus darbas.
Žinai, kas yra smagu? Aštuonios valandos miego.
- Aišku. - Nagi. Jau devynios.
Puikiai išsimiegosim.
Buvau pamišęs, kaip jų bendravimas mane erzina.
Toks jausmas, kad jų draugystė atstumia visus, įskaitant mane.
Klausyk, visiems reikia draugų - ne vien vyro ar žmonos.
Negali gauti visko, ko reikia, iš vieno žmogaus.
Tai, kad jai patinka leisti su juo laiką,
nereiškia, kad ji tavęs nemyli.
Taip. Ir, tavo žiniai, nepanašu, kad tarp jų būtų romanas.
Silvija tikrai manęs neapgaudinėja.
Ne. Silvija niekada taip nepasielgtų. Tiesiog tarp jų yra toks virpulys,
kai jie įsijaučia į savo vaidmenis ir paprasčiausiai flirtuoja.
Tai normalu. Visi taip daro. Kaip ir mudu dabar.
- Tikrai? - Taip.
Išskyrus tai, kad niekada su tavim nesimylėčiau.
Tave aš galėčiau vesti. Su Vanesa galėčiau pasidulkinti.
- O Albertą galėtum nužudyti? - Akivaizdu.
Tik noriu pasakyt aiškiai. Žinau, kad Vilas ir Silvija nesidulkina.
Bet man toks jausmas,
kad juos jaudina tai, jog jie galėtų pasidulkinti.
Na, nežinau.
Ir aš nieko negaliu pasakyti.
Nes jei pasakysiu, atrodysiu senamadiškas, kad taip galvoju.
Bijau, tave ištiko toks smegenų sutrikimas,
kai tave apsėda įkyri mintis, kaip kokį dulkių siurblį, užstrigusį kampe.
Bet jie galėtų dulkintis.
Ir ji žino, kad aš žinau, jog jie galėtų dulkintis,
bet nieko negaliu pasakyti. Mane tai užknisa.
- Dulkių siurblys. - Taip.
Žinai, ką? O gal aš pats kaltas, kad jaučiuosi atstumtas.
- Niekada nebandžiau suartėti su Vilu. - Nekvaršink sau galvos.
Gal reikėtų pasikviest jį į rytojaus „Dodgers“ rungtynes?
Na, aš to nedaryčiau. Nes ten juk einam su bendradarbiais.
Taip. Klausyk, būtų smagu, ar ne? Artimiau pabendrautume.
Aš vis dar čia? Tu girdi mane?
Taip. Girdžiu.
Vilas yra Silvijos draugas, ne tavo. Ir nekvaršink sau galvos.
Tu teisus.
Silvijos vyras kviečia mane į beisbolo rungtynes.
Šūdas.
Ar jis elgiasi kaip pavydus vyras?
Nežinau. Tu su Silvija praleidi kartu daug laiko, ar ne?
Taip. Gal dešimt ar 15 proc. savo laisvalaikio.
Aišku. Tai turbūt sudaro šimtą procentų jos laisvalaikio.
Na, ji juk yra žmona, turi vaikų ir šiaip. Tai atima velniškai daug laiko.
O tu, tik neįsižeisk, brauniesi į jų gyvenimą,
esu tikras, jam tai nepatinka.
- Taip. Jis tave primuš. - Jis nedrįs manęs mušti.
- Ne. Jis sumals tave į miltus. - Ne.
Sakau jums tiesiai šviesiai, jis - nuobodų nuoboda.
Jei „Pixar“ statytų filmą apie stiklinę vandens, tikrai jį išsirinktų.
- Galiu įsivaizduoti. - Nuobodi stiklinė vandens.
Nežinau, Vilai. Kai aš sutinku nuobodų žmogų, imu jo klausinėti.
Pavyzdžiui: „Kur pirma eini, atėjęs į zoologijos sodą?“
- O kur tu pirma eini? - Prie krevečių.
Ką?
Tai dažeisi plaukus,
kai mes kalbėjom telefonu su „Johnny 66“ apie rinkodarą?
- Šįryt? - Taip, pone. Šįryt.
Ne. Dažiausi juos vakar.
Tą skambutį tiesiog ignoravau.
Juk supranti, kad dalyvauti tuose pokalbiuose yra tavo darbas, bliamba?
- Omaras turėjo apsimesti tavim, bro. - Taip. Ir tai buvo...
Labai nuobodus buvo skambutis. Neįsivaizduoju, kaip jūs galit tai daryti.
Važiavau parsivežti dalies išpilstymo įrangai.
Išpilstymo įrangai? Tegul Omaras rūpinasi tais niekais.
Aš neturiu vairuotojo pažymėjimo, tad...
Klausyk, bro. Tu esi aludaris, ar ne?
Jie nori išgirsti aludario nuomonę, bliamba.
Taip, žinai, ką? Aš sutikau bendradarbiauti su „Johnny 66“.
Bet nesakiau, kad dalyvausiu konferenciniuose pokalbiuose ir panašiai.
Aišku.
O dar... Aš nenoriu eiti į beisbolo rungtynes, taškas.
Sėdėti su krūva teisininkų teisininkų ložėje?
Manęs tai nedomina.
Čarlis pakvietė tave į beisbolo rungtynes? Man jis nieko nesakė.
Taip. Man kažkaip nepatogu, supranti?
Ne. Nieko čia nepatogaus.
Tiesiog nueisi su juo ir jo bendradarbiais į rungtynes, nieko čia ypatingo.
- Juk esat ir anksčiau kartu leidę laiką. - Niekada neleidom kartu laiko.
Pamiršai, kaip ėjote kartu parnešti picų?
Ar čia laiko leidimas? Mes tik nuėjome parnešti picų. Ir viskas.
Jis manęs paklausė, ar mačiau filmą „Laiptai“.
Sumelavau, kad mačiau, ir tada visas pokalbis sukosi
tik apie filmą „Laiptai“, kurio aš nemačiau.
Tiesiog... Keista, kad jis mane pakvietė, nemanai?
Ne. Nieko čia keisto.
Gerai. Daugiau negaliu kalbėti. Iki.
Žiauriai keista.
Sakiau? Anksčiau ar vėliau Čarlis turėjo pradėti pavydėti.
Ne, mes juk šitaip seniai vedę.
Jis nė neprisimena, kad kada nors manęs pavydėjo.
Na, argi tu pavydi savo sofai?
Žinoma. Nes ji visada stovi.
Klausyk.
Jei myli žmogų,
o tas žmogus leidžia laiką besilinksmindamas su kitu, tada tu...
Pamiršau tą žodį.
Taip, imi pavyduliauti!
Nesupratau?
Kas?
Žinai, ką? Turbūt reikėtų atvirai pasikalbėti su Čarliu.
- Reikėtų. - Taip.
Na, kai pasikalbi atvirai, ir santykiai pagerėja.
Bendravimas yra mūsų santuokos stiprybė.
- Rungtynės! Smagu. - Taip.
Ką?
- Tu... - Nieko. Sėkmės.
Gerai.
Iki.
Tik pažadėk man, kad nesikarščiuosi.
Aišku, kad nesikarščiuosiu.
Paprastai tokiose situacijose vyrai greitai susinervina.
Apie ką tu čia? Tiesiog atėjau pasimėgauti beisbolu.
Gerai tada.
- Labas. Sveiki. - Vilai! Bičiuli!
- Ne. Dieve. Nesusižeidėt? - Labai atsiprašau.
Štai, prašau.
- Šeštas sektorius. - Gerai. Taip, malonu pasimatyti.
Taip.
Atsiprašau, kad be sportinių marškinėlių.
Be to, nieko nenusimanau apie sportą,
todėl turėsi man paaiškinti, kas vyksta.
Taisykles ir panašiai.
Na, pagrindinė taisyklė per „Dodgers“ rungtynes - suvalgyti „Dodgers“ dešrainį.
Štai, prašau.
Gaudyk tą sumautą kamuolį, Vivasai!
- Privalai paragauti „Dodgers“ dešrainio. - Nenoriu. Ačiū.
- Liaukis. Nors kąsnelį. - Ačiū, ne.
Privalai paragauti. Tokia yra rungtynių esmė.
Ačiū, ne.
- Nesi ragavęs „Dodgers“ dešrainio? - Nesu jo ragavęs.
- Turi jį suvalgyti. - Viskas gerai. Man...
- Man neliko dešrainio. - Galime pasidalinti.
- Nieko nereikia dalintis. - Valgom kaip filme „Dama ir valkata“.
Taip, teisingai!
- Nagi. Susitikit per vidurį. - Čarli, ne, Čarli. Nedaryk to.
Nagi!
Nufotografuok juos. Pažiūrėk, kaip miela.
Tuojau. Nejudėkit. Minutėlę.
Ne. Minutėlę. Reikia pakeisti diafragmą. Keičiu diafragmą.
- Jis labai geras fotografas. - Aišku.
Keičiu lęšius. Gerai.
Nustatysiu ryškumą.
Štai taip. Minutėlę. Štai taip.
Štai taip. Štai, pažvelkit.
- Pagražinsiu su rudu filtru. - Labai graži.
Nufotografuok mus telefonu, nusiųsiu nuotrauką Silvijai.
- Padarykim dar vieną. - Gali nufotografuoti?
- Gerai. - Ačiū. Nagi. Štai taip.
Padaryti vaizdo įrašą? Regis, telefonas užsirakino.
Atsiprašau.
Gerai. Atrakinau. Štai.
- Gerai. Sakykit „dešrainis“. - Dar nesuvalgėt.
Dešrainis.
- Imk. - Gerai. Ačiū. Puiki nuotrauka.
Čarlis sako, kad turi barą.
Taip. Kartu su partneriais.
- Aišku. Kur jis? - Menų kvartale. Vadinasi „Laimės alus“.
„Laimės alus“? Žmogau, aš ten buvau. Man patiko.
Čarli, tu nesakei, kad tavo žmonos vaikinas yra „Laimės alaus“ savininkas.
- Kas toks? - Tavo žmonos vaikinas.
Mes jį taip vadinam.
Ne, aš ne...
Nagi! Trys lengvi išvarymai.
Sveikas.
Patinka rungtynės?
Taip. Labiau nei tikėjausi.
Atsiprašau dėl kolegų. Aš...
- Aš... - Nieko tokio.
Tavo žiniai, aš su kai kuo susitikinėju.
- Tikrai? Labai gerai. - Taip.
- Džiaugiuosi dėl tavęs. - Ačiū.
Pirma mergina, su kuria ėmiau susitikinėti po skyrybų, tad...
- Labai gerai. Pats laikas. - Taip.
Ji daug už mane jaunesnė, tad pasitaiko nesusipratimų.
- Sakė, kad „Išlaisvinti Vilį“ - reperis. - Taip.
Rimtai, ji taip sakė.
Nekvaršink dėl to galvos. Tiesiog...
Jei ji tau patinka, jei gera su ja, draugauk sau į sveikatą.
- Ačiū. - Taip.
Puikus patarimas. Ačiū.
Aš tave suprantu. Pats irgi linkęs kvaršinti galvą.
Tikrai?
Baigėsi tuo, kad atsitempiau žmonos draugą į įmonės renginį.
- Išgėriau daug alaus. - Taip, ir aš.
- Galėtum nusipirkt „Dodgers“ kepuraitę. - Taip.
Mielai atiduosiu 90 dol. už kepuraitę, kurią užsidėsiu tik kartą.
Žinot, pradedu suprasti.
Visas rungtynes geri
ir valgai meksikietišką maistą iš šalmo. Beisbolas - jėga.
Taip. Matai? Pagaliau pradedi suprasti.
Šaltas alus.
Nori dar alaus?
Mielai.
Čia geriausias pasimatymas, kokiame esu buvęs.
Elgiesi su manim kaip su karalium, gerasis pone.
Žinoma.
Jūsų didenybe. Man garbė.
Labai ačiū, vasale.
Tavo didenybe. Gal atsisėsi, bliamba?
Ačiū.
...penktas numeris Fredis Frymanas.
- Pažadinti jį? - Ne. Jis visada užmiega.
Žinai, ką? Man patiko.
Pranešiu tau, kai kitą kartą gausim bilietus.
Na, jei neturite kitų planų, galime užsukti į mano barą.
Jis visai netoli nuo čia.
Aš mielai išgerčiau po to siaubingo septintojo padavimo.
- Pralošiau 4 000 dol. - Ne.
Žmogau, labai skanus alus.
Kiekviena rūšis... viena už kitą skanesnė.
Labai ačiū.
Žinai, kam nė viena nepatiko?
Tavo žmonai.
- Ji nemėgsta alaus. - Taip, tikrai. Taip.
Bet jai patinka baltas vynas su ledukais.
Žinai, kas jai dar patinka? Jai patinka šis baras.
- Tikrai? - Tikrai.
Judu visad prasimanot visokių kvailysčių.
Taip.
Mes su ja šitaip nešėliojam.
Jums ir nereikia šėlioti. Ji tave ne dėl to myli.
Žinai, tu esi stabilus pimpis.
Aš... Apie ką tu čia?
Esi brandus ir atsakingas. Supranti?
Ir užtikrini jai stabilumą.
Kaip tai susiję su mano pimpiu?
- Tai tik posakis. - Taip. Ir neturi nieko bendro su pimpiu.
- Taip. - Gerai, čia toks žinomas posakis?
- Taip. Jis... - Na, tūrėtų toks būti.
Atsiprašau. Viskas gerai.
- Gerai. - Viskas gerai.
Tai tas posakis reiškia, kad esu nuobodus?
Ne, mano nuomone, šis posakis reiškia,
kad esi suaugęs žmogus.
Bet tai nereiškia, kad esi nuobodus.
Aš esu stabilus pimpis savo kambario draugams.
Parašysiu Silvijai žinutę. Pasakysiu, kad atvažiuotų pas mus,
nes jai teks nemažai išgerti, kol mus pasivys.
- Tikrai. Tuo tarpu... - Taip.
...ponai, gal norite išbandyti savo įgūdžius ir jėgą?
Taip.
Reikia išsirinkti gerą.
Kad būtų galima išmesti aukštai į viršų.
O tada darome taip.
Išbandyk savo jėgas.
Matei? Nieko sau!
- Stiuartai. - Tai nepažeidžia įstatymų?
Ne. Tu per greitai sukiesi.
- Nežinau... - Stiuartai, mesk jau!
- Nežinau, kada mesti! - Mesk dabar!
Labai gerai.
Kaip gražiai sukasi.
- Šaunuolis! - Nagi. Štai taip.
Taip!
Pala.
Aš irgi moku vieną dalyką.
- Tikrai? - Taip.
O, Deni, berniuk mano
Į žygį ragas kviečia
Siauruose slėniuose
Ir kalnuose aukštuos
Vasara baigėsi
Ir nužydėjo gėlės
Tau metas keliauti
Aš lieku laukti tavęs
Slaptas talentas.
Kas čia vyksta?
- Sveikutė! - Sveikas!
Vakarėlis prasideda.
Nežinojau, kad ištekėjai už dainininko.
- Taip. - Jis turi nuostabų balsą.
Ačiū.
Galiu išvardinti visus pirminius tūkstančio skaičius.
Norit išgirsti?
Taip! Sakyk.
Du, trys, penki, septyni, 11, 13, 17...
- ...19, 23, 41, 43, 40... Ne. - Tikim tavim. Tikim.
- Daugiau skaičių. - Talentas.
Slaptas talentas.
Aš žinau slaptą Vilo talentą.
Jis moka šokį iš „Pašėlusių kojočių“.
Ne.
Pakratyk užpakalį.
Taip! Aš - kojotas.
- Slaptas talentas. - Gerai. Dabar aš.
Turi būti tylu!
Turi būti absoliučiai tylu, kad galėčiau jums tai parodyti.
- Įjungti muziką? - Ne. Tiesiog... visiška tyla.
Man reikia susikaupti.
Po galais.
- Kas čia, bliamba? - Geriausia diena mano gyvenime.
- Šūdas. - Po galais.
Slaptas talentas.
Pala.
Niekas manęs neklausė, bet aš galiu nupiešti raganosį per 30 sekundžių.
Penkios, keturios, trys, dvi, viena.
983, 991, 997. Pergalė!
Taip, bliamba!
Ramiai. Didelio daikto. Liaukitės. Ramiai.
Didelio daikto. Galiu pasičiulpti pimpį.
Ką pasakei?
Tikrai?
Va taip ir čiulpčiau.
Patikėjau, žmogau. Patikėjau.
Kulnas. Pirštai. Pirštai.
Taip!
Ir žemyn.
Taip!
Ne. Ji gera aktorė.
Paskambink Peiton ir pakviesk ją čia.
- Pala, kas ta Peiton? - Ne.
Na, žinai, nauja Vilo mergina.
Žinai, mums keturiese reikėtų kada nors pavakarieniauti.
Būtų smagu, ar ne?
Mergina?
Nesakei man, kad turi merginą.
Tai nieko tokio.
Aš dar niekam apie ją nepasakojau.
Regis, išskyrus Čarlį.
Pala, atleisk man. Man turbūt nereikėjo sakyti.
Atsiprašau.
Ne, pala. Silvija, dar nesusipažinai su Peiton?
Ne. Peiton? Kiek jai? Aštuoniolika, 19?
- Jai ne 18-a. - Ne, jai - 25-eri.
Šaunuolis.
Jei neklystu, klausiau tavęs, ar su kuo nors susitikinėji.
Mes su ja retai susitinkam, nemaniau, kad verta pasakoti.
Bet aš tavęs tiesiai paklausiau, o tu atsakei neigiamai.
Vadinasi, tu man melavai.
- Aš nemelavau. - Truputį.
Tiesiog nepasakiau.
Žinai, nemanau, kad tai - melas.
- Melas. - Nežinau.
Aš nežinau, ką tu valgei pusryčiams. Ar tai tavo melas?
Na, jei paklaustum, ką valgiau pusryčiams,
o aš atsakyčiau, kad sumuštinį,
nors iš tikrųjų valgiau dribsnius, tai būtų melas.
Tai - esminės informacijos praleidimas.
- Teismui tai nepatiktų. - Ačiū.
Koks tikslas meluoti, ką valgei pusryčiams?
Koks tikslas meluoti, kad turi merginą?
Geras klausimas. Koks tikslas apie tai meluoti?
Taip, įkliuvai.
- Kas čia dabar vyksta? - Paslaptis.
Sakyčiau, tai - „barbitražas“.
Ar ne, bičiuliai? Arbitražas bare.
Man patinka.
Tylos bare.
Man patinka serialas „Franklinas ir Bešas“.
Ne, pala.
Arbitražas vyksta ne teismo salėje,
todėl niekas nesako „tylos“.
Nustatai prisiekusiuosius prieš mane.
- Ką tu darai? - Arbitraže nėra prisiekusiųjų.
Čarli, čia ne arbitražas, o barbitražas.
Kaip tu nesupranti?
Ieškove, jūsų nusiskundimas.
Skundžiuosi tuo, kad mano draugas man melavo, o visiems kitiems
šiame bare pasakė, jog turi merginą, nes jis yra keistuolis.
O koks tau skirtumas?
Na, nes tai keista.
Aš visiems nesakiau, kad turiu merginą.
Gerai. Tie, kas žinojot, kad Vilas turi merginą,
pakelkit rankas.
Ačiū.
Buvau tą vakarą, kai jie susipažino. Tai buvo magiškas ryšys.
Taigi... mano galutinis argumentas:
norėčiau paklausti atsakovo, kodėl jis melavo man į akis
apie tai, kuo jis laisvai pasidalino
su visiškai pašaliniu žmogumi - mano vyru.
- Aš pažįstu Vilą jau 15 metų. - Prieštaravimas atmestas.
Tu ne teisėja.
- Arbitraže nėra teisėjų... Tiek to. - Čia - barbitražas.
Aš buvau priverstas patvirtinti savo tariamosios merginos egzistavimą
ieškovės vyrui,
kai sužinojau, kad ieškovės vyras
visiems savo bendradarbiams sako, kad aš esu tavo vaikinas.
Pakliuvai.
- Ką? - Tai tik juokelis.
Čia nieko juokingo.
Na, žinai, mano bendradarbiams tai atrodo juokinga, ar ne?
Jį sugalvojo Albertas. Labai linksmas juokelis.
Gerai. Paaiškinkit ir man.
Kas čia juokingo? Man patinka juokeliai.
Kaip jis apskritai atsirado?
Na, čia ne mano barbitražas.
Regis, jau tavo.
Nesuprantu, kodėl apie tai kalba tavo bendradarbiai.
Na, nežinau. Jūs su Vilu leidžiat laiką iki išnaktų ir panašiai.
Ir panašiai?
Bet tai nereiškia, kad jis - mano vaikinas.
Tiesiog simbolinis pavadinimas. Nieko čia ypatingo.
Gerai. Tu pats nematai tame jokių problemų,
bet aptarinėji tai su kolegomis, kurie sugalvojo simbolinį pavadinimą.
Na, kai grįžti namo ketvirtą ryto, prasitariau apie tai darbe.
Tai buvo tik kartą, mielasis. Per jo skyrybų vakarėlį.
- Tai nutiko neplanuotai. Juk sakiau... - Tiems, kurie pavartojo ketamino.
Patylėk.
- Kas? Kas čia tokio, bro? - Ką pasakei?
Sakau, kad pavartojom ketamino.
- Užsičiaupk. - Silvija, apie ką jis čia?
Aš pavartojau trupučiuką ketamino.
Ketamino?
- Taip. - Gal pamiršai, kad turi vaikų?
Todėl ir grįžau namo, kai išsimiegojau.
Iš tikrųjų tai... Galima sakyt... Tai buvo mano kaltė.
Tu davei Silvijai ketamino?
Pasiteisindamas galiu pasakyti, kad maniau, jog tai kokainas.
Aš teisingai supratau? Čia tavo pasiteisinimas?
Aš pateikiau pasiteisinimą.
Eime, mielasis. Pasikalbėsim apie tai namie.
Eime.
Reikėtų sušluoti stiklus.
Gerai.
Šūdas!
O Dieve.
Ne.
- Ne! - O Dieve.
Šūdas.
Ar čia labai blogai?
Ne, negaliu žiūrėt į kraują.
Vilai, eik į tualetą!
Ką daryt?
Aš panikuoju. Ką daryt?
Panikuoju. Jį palikti ar ištraukti?
Nieko nedaryk, tai pavojinga.
- O Dieve. - Aš tai ištraukčiau.
Palikti ar ištraukti?
- Ne, Dieve, ne. - Netrauk jo.
- Aš jį ištrauksiu. - Netrauk.
Gerai, laikau tave.
Man reikia vaistinėlės.
Visi, tylos!
- Taip? - Surask man švarių rankšluosčių.
Gerai.
Skambinkit 911.
Aš paskambinsiu.
- Ne. - Galėjo perkirsti arteriją.
Omarai, kur rankšluosčiai?
Jie kažkur sudėti.
Gerai. Velniop.
Viskas gerai.
Atnešiau krūvą rankšluosčių. Nereikėjo plėšyt marškinių.
Duok man rankšluosčius.
Tau reikėtų atsisėsti. Ir nulenkti galvą tarp kelių, Vilai.
Ne, reikia pakelt kojas virš širdies.
Neklausyk manęs. Daryk tai, ką jis liepia.
Aš visada būnu neteisi.
- Aš nemirsiu? - Tai viskas bus gerai.
Dabar jaučiuosi geriau.
- Ir atrodai geriau. - Aš gyvensiu?
- Taip. - Ačiū.
- Taip, nežiūrėk į žaizdą. - Bjauru.
Aukštoji g. 7 655?
Taip.
Šūdas.
Žinau, kad vėlu. Tau nereikėjo čia ateiti.
Tu labai maloni.
Kai ištrauks siūlus, reikės patepti tepalu nuo uždegimo.
Žinau.
Kas yra? Viskas gerai?
Tiesiog... Taip gera, kad kas nors manimi rūpinasi.
Na, pagaminai man vakarienę ir...
Atleisk man.
Žinai, jaučiuosi labai susimovęs,
ir tiesiog... atleisk man.
Tiesiog...
Tu man patinki.
Ačiū.
Paruošta.
Gerai. Puiku.
O Dieve. Man ir vėl pavyko. Jis tobulas.
- Pasakyti paslaptį? - Pasakyk.
Dviejų skonių sūris.
Skanu?
- Labai skanu, bliamba. - Žinau.
- Dar truputį? - Labai skanu. Taip.
Tikrai skanu. Šaunuolė.
Velniškai skanu.
- Gražūs plaukai. - Ačiū.
- Mes derame vienas prie kito. - Taip, tobulai.
Mes kaip kukurūzų vaikai.
Kaip mormonų šeima.
Nuostabu. Dabar visai nebesijaučiu žydu.
Bet tu juk grąžinsi buvusią spalvą, tiesa?
Ne, aš sulaukiu daug komplimentų.
- Tikrai? - Taip.
Aš nesulaukiu daug komplimentų.
O aš sulaukiu.
Atleisk man, mielasis.
Atleisk, kad nesakiau tau apie ketaminą.
Tai buvo didžiulė klaida.
- Man nereikėjo bandyt ir kokaino. Aš... - Žinau.
Aš... suprantu.
Pamenu tą vakarą, kai susipažinome.
Buvai tokia pašėlusi.
Būtent tokią tave įsimylėjau.
Myliu mūsų šeimą. Myliu mūsų vaikus.
Myliu mūsų mažą namelį, bet, jei atvirai,
ilgiuosi anos tavęs. Tikiuosi, aš nesunaikinau jos.
Ką? Ne. Ne, nieko tu nesunaikinai.
Esi geriausias man kada nors nutikęs dalykas.
Gal tai nuskambės kvailai,
bet jaučiausi atstumtas.
Apgailestauju, kad priverčiau tave taip jaustis.
Tai mano kaltė. Daugiau to nebus.
Gerai.
Ne. Šiąnakt padarysim kai ką kita.
Tą akimirką tai atrodė logiška.
Kokią akimirką?
Specialus pristatymas.
Kas čia dabar?
Čia tavo.
Taip. Ačiū.
Išvertė Laima Banionienė