BÜFÉ
Ott is van tojásos szendvics,
ahol nem kell egy órát sorban állni.
Ilyet még nem ettél.
- Eskü, hogy megéri várni rá. - Oké.
- Van egy rendelésem Willnek. - Én vagyok!
- Parancsolj! - Micsoda?
- Köszönöm! - Jó étvágyat!
- Szép napot! - Jó értékelést adjon!
Meghekkelted a sort.
Még szép!
- Zseniális. - Mindenre van megoldás.
- Egészségedre! - Egészségedre!
Várjunk még a sorban, vagy?
- Ó, igen. - Oké.
Az is hozzá tartozik.
Finom. Köszönöm!
Imádsz sorban állni, mi?
Mit csinálunk? Ez egy turkáló.
Ez nem sor. Arra vár a tömeg, hogy nyisson.
„Fél kiló egy dollár”-nap.
Kinyitják, berohansz, és hozod, amennyit bírsz.
Ó, jesszus! De kiborító! Minek csináljuk ezt?
- Szedd össze magad! - Atyaég! Nyitják.
Az a rohadék tolakszik!
Befelé!
- Atyaég! Kezdjük itt! - Jó. Jó.
- Szedjük? - Szedjük!
- Csak így? Jól csinálom? - Jól csinálod.
- Így kell? - Igen, tökéletes.
Ez menő? Menő ez a szar?
- Nem tudom. - Én se tudom!
Totál beparáztam. Ez menő?
- Ez menő, baszki? - Nem, ez bézs.
Ez meg mi a fasz? Fürdőgatya? Undorító! Ó, Istenem!
- Ó, Istenem! - Mi?
- Találtam egy britney-s pólót. - Az jó?
Ez a 2000-es Oops! ...I Did It Again-turnéról van!
- Hé! Húzz innen, cowboykám! - Hé!
- Ez annyira szexi és gusztustalan! - Csodálatos.
- Nem lépünk le? - Nem.
- Csak most kezdtük. Gyerünk! - Oké.
Ez itt kész aranybánya.
Tele leszünk ágyi poloskával.
Nem gáz. Nekem már van. Nem olyan vészes.
Nem hallgatunk zenét?
De. Mihez lenne kedved?
- Mit szólnál Ari Lennoxhoz? - Jó.
Arra a reklámra bulizol.
Ez nem reklá... Ez Annie Lennox.
- Én „Ari Lennox”-ot mondtam. - Ari Lennox?
Aha.
- Van egy ilyen valaki? - Igen.
Azta! Nem is tudtam.
Azt hittem, elrontottad az „Annie”-t, nem akartam kioktató pasi lenni.
- Nem tudtam, hogy van egy Ari Lennox. - Nagyon is van,
- és tök jó. - Azta! Jó neki.
Vajon mit érezhet Annie?
- Azta! - Ja.
- Nézd csak meg! - Nagyon szép, mi?
Ezért költöztem ide Coloradóból.
Igen.
Szia!
Én csak...
Nemrég váltam el. Tudod? Nagyon nem régen,
és meg kell mondanom, hogy nem igazán állok készen egy komoly kapcsolatra.
Csak párszor taliztunk.
Igen. Persze. Csúcs. Nem is kellett volna ezt mondanom.
Miközben mondtam, azt gondoltam: „Hülyeség. Ne mondd!” Csak...
Nagyon bírlak. Tudod, csak azt akartam, hogy biztos ugyanott tartunk-e. Tudod?
- Ó, Istenem! Az Machine Gun Kelly? - Nem tudom.
Csak úgy láttam, hogy Megan Fox harapdálta a mellbimbóját.
Rohadt dögös. Szó szerint a legdögösebb a Földön.
Ez a pasi a legdögösebb a Földön? Rajtam kívül, persze.
Te hogy nem látod? Nézz már a dolgok mögé!
Nem, értem. Csak nem az esetem a csávó.
Nekem jobban bejönnek az izmosabb, nagyobb darab pasik.
Mondjuk, a pankrátor Steve Austin. Tudod, mire gondolok?
Nekem azok jönnek be.
Nem. Ő grunge-arc. Tehetséges. Zenész. Olyan...
Úgy néz ki, mint egy tetovált hulla.
Olyan, mintha, a Simon Wiesenthal Központból lenne.
Versenyezzünk lentig?
Vicceltem. Bele is halnék, ha futnánk.
Gyerünk! Menjünk!
SZIGORÚAN BARÁTSÁG
- Kit hallgatsz? - Ari Lennoxot.
Azta! Nagyon más lett a hangja.
Tudod, te Annie Lennoxra gondolsz,
ami elég gyakori tévedés a korodbelieknél.
Ezalatt a nagyon öregeket értem.
- Van egy Ari Lennox? - Van egy Ari Lennox!
Bele kell törődnünk.
Normális, hogy így marja a fejbőrömet?
Most hagyja el a méltóság a tested.
- Azt mondtad, nem csúfolsz. - Azt hogy?
Felnőtt férfi vagy, és szőkíttetsz. Röhej.
Soha többet nem kérek tőled hajas szívességet.
Egy lány miatt csinálod?
Nem. Nincs semmi lány.
Ez csak, tudod, új fejezet, új én.
Ez az én „új élet, új frizkóm”.
- Nem tudom. - Király lesz.
Majd meglátod, és azt mondod: „Tényleg király.”
Hogy van Kirk Friedkin?
Állásinterjúm lesz jövő héten.
- Tényleg? - Aha!
És igen, utánanéztem, meddig mutatja ki a drogteszt a ketamint.
Jó, jó. Ha kell egy tiszta pisijű ember, nekem van egy.
- Azta! - Szia!
- Mint egy fodrászat. Sziasztok! - Szia! Hogy vagy?
Min nevettek?
Semmin! Ó, Istenem! Tényleg semmin. Egy szar... hülye viccen.
- Na, mondd már el! - Nem! Nem, nem, nem.
Milyen napod volt? Cukin nézel ki.
A munkában minden oké volt. Igen. Na, és milyen volt a háznézés?
Ma nem tudtam menni. Hajas vészhelyzet volt.
- Platinaszőke leszek, tesó! - Ja! Platinák leszünk, tesó!
Megyünk az ausztrál bícsre. Hullámokat vadászunk.
Megyünk a Lennox-bícsre.
- Hullámokat vadászunk, haver. - Igen!
Tudod, mit mondok. Irány Byron!
- Gyerünk! - Klassz.
Király. Na, jó.
Vigyázz a cápákkal, haver!
- Ja, haver! - Ja.
Tessék!
Köszönöm!
Szóval, kicsit fura volt az előbb, nem?
- Mi? - Will-lel.
Hogy érted? Fejtsd ki!
Úgy értem, ne már! Egy felnőtt hapsi fejét simizted a konyhánkban.
Mi baj azzal, ha egy nő segít átalakulni egy barátjának?
Azért ez elég intim, nem gondolod?
Úgy értem, nem volt rajta felső, úgyhogy...
De volt rajta kukazsák.
Amikor elvettél, tudtad, hogy imádom az ilyet.
Ja. De ha ez igaz, hogy lehet, hogy engem soha nem szépítgettél?
Mert neked nincs szükséged rá.
Mert te nem vagy életközépi válságban. Hála Istennek!
Te tökéletes vagy így, ahogy vagy.
- Olyan helyes vagy! - Oké.
Hát, a Honda Odyssey-nk is úgy tökéletes, ahogy van,
és mégis évente változtatgatják.
Most mi bajod?
Nem is tudom. Vagyis nincs semmi.
Csak úgy tűnt, hogy baromi jól elvagytok.
Kemény meló volt.
Nyolc óra alvástól vagyok jól.
- Oké. - Gyerünk! Kilenc óra van.
Simán össze fog jönni.
Totál elfelejtettem, hogy milyen idegesítőek együtt.
Mintha a barátságuk mindenkit kizárna, köztük engem is.
Mindenkinek kellenek barátok a házasságán kívül.
Senki nem kap meg mindent egyetlen embertől.
És az, hogy szeret ezzel a pasival lógni,
nem jelenti, hogy nem szeret.
Igen. És hogy tudd, nem olyan, mintha viszonyuk lenne.
Nem olyan, mintha megcsalna.
Nem. Sylvia sosem tenne ilyet. Csak egy kis bizsergés van köztük,
ahogy jelmezbe öltöznek, meg flörtölnek egymással.
Tök normális. Mindenki csinálja. Mi is épp ezt csináljuk.
- Tényleg? - Igen.
Leszámítva, hogy sosem szexelnék veled.
Te a férjem lennél. És érdekes módon Vanessát dugnám.
- És Albert a zsákmány? - Egyértelműen.
Az legyen tiszta, tudom, hogy Will és Sylvia nem dugnak!
De majdnem olyan,
mintha élveznék azt a tényt, hogy akár dughatnának is.
Hát ezt nem tudom.
És nem szólhatok semmit.
Mert begyöpösödöttnek tűnnék, aki mindig csak arra tud gondolni.
Aggódom, hogy az agyadra ment,
és olyan megszállott vagy, mint egy sarokba rekedt robotporszívó.
De dughatnak is.
És tudja, hogy tudom, hogy dughatnak,
de nem szólhatok. Tök elbaszott.
- Robotporszívó. - Igen.
Tudod, mit? Talán az én hibám, hogy kirekesztve érzem magam.
- Soha nem haverkodtam Will-lel. - Hagyd a francba!
Meg kéne hívnom a holnapi Dodgers-meccsre.
Ja, én nem tenném. Céges esemény.
Igen. Tök jó buli lenne. Kicsit bandáznánk együtt.
Én is itt vagyok? Hallasz?
Igen, igen. Hallak.
Will Sylvia barátja, nem a tiéd. És egyébként sincs miért aggódnod.
Igazad van.
Sylvia férje meghívott egy baseballmeccsre.
Ne bassz!
Ez ilyen féltékenyférj-izé?
Nem tudom. Sokat vagy Sylviával, igaz?
Ja. A szabadidőm olyan tíz-15%-át.
Aha. Ez az ő szabadidejének 100%-a lehet.
Vagyis feleség, gyerekei vannak, ilyenek. Ez két időigényes szarság.
És akkor, nem basztatásból, de bekerülsz a képbe...
a pasi tuti nincs elájulva.
- Ja. El fog agyalni. - Nem fog elagyalni.
- Dehogynem, öregem. Szétrúgja a segged. - Nem.
Ha őszinte akarok lenni, a faszi elég unalmas fazon.
Ha lenne egy Pixar-film egy pohár vízről, megkapná a szerepet.
- Képzelem. - A kis uncsi pohár víz.
Nem tudom, Will. Ha uncsi emberrel találkozom, kérdezgetem.
„Az állatkertben mit nézel meg először?”
- Te mit nézel meg először? - A garnélarákokat.
Mi?
Akkor csináltad a hajad,
mialatt mi a Johnny 66-os üzleti telefont intéztük?
- Az ma reggel volt? - Igen, uram. Ma.
Nem, még tegnap.
Ezt csak leszartam.
Az megvan, hogy a kurva melód része, hogy intézed ezeket?
- Omarnak kellett eljátszania téged. - Ja. És tök...
Tök unalmas telefon volt, tesó. Nem tudom, hogy kell.
Ezért a dobozológép-alkatrészért voltam.
A dobozológéphez? Az ilyesmi Omar dolga!
Nekem nincs jogsim, úgyhogy...
Hallod, tesó! Te vagy a sörfőző.
Az embereket érdekli a kurva sörfőzőnk.
Ja, tudod, mit? Abba mentem bele, hogy haladjon ez a Johnny 66-szar.
Nem abba, hogy, izé, egy csomó dögunalmas konferenciahívást intézzek.
Oké.
És ez... Nem megyek a baseballmeccsre, és pont.
Üljek egy csomó ügyvéddel az ügyvédboxban?
Rossz nap a mai.
Charlie elhívott a baseballmeccsre? Nekem nem is mondta.
Ja. Hát, gondolom, tök kínos lenne, igaz?
Ó, nem. Dehogy lenne kínos.
Elmész vele meg a munkahelyi haverjaival a meccsre, nem nagy cucc.
- Mármint bandáztatok ti már. - Még soha nem bandáztunk.
És amikor egyszer elmentetek pizzáért?
Az nem bandázás volt. Elmentünk együtt pizzáért. Ennyi.
Megkérdezte, hogy láttam-e A lépcsőt.
Azt hazudtam, hogy igen, és belekeveredtem egy ilyen kamubeszélgetésbe,
amiben végig úgy csináltam, mintha láttam volna.
Csak... Csak tök fura, hogy elhívott, nem?
Jaj, nem. Egyáltalán nem fura.
Na jó. Most le kell tennem. Szia!
Iszonyú fura.
Megmondtam, hogy Charlie előbb-utóbb féltékeny lesz.
Dehát olyan rég házasok vagyunk már!
Arra sem emlékszik, hogy érzett valaha ilyesmit miattam.
Lehetsz féltékeny a kanapéra?
Igen. Mert ő mindig ülhet.
Figyi!
Ha szeretsz valakit,
de az illető minden idejében mással marháskodik, akkor...
Na, nem jut eszembe az a szó.
Ja, igen, féltékeny leszel!
Komolyan?
Mi van?
Hallod? Azt hiszem, beszélek Charlie-val, hogy tisztázzuk a dolgokat.
- Beszélj! - Ja.
Mindig jobban érezzük magunkat, ha átdumáljuk a dolgokat.
Ez a házasságunk egyik erőssége, a köztünk lévő kommunikáció.
- Meccsnap! De jó! - Ja.
- Mi? - Mi?
- Te... - Semmi. Érezd jól magad!
- Oké. - Oké.
- Szia! - Szia!
Most ígérd meg, hogy nyugisan fogsz viselkedni!
Persze hogy nyugis leszek.
A korábbiak alapján ilyenkor be tudsz feszülni.
Miről beszélsz? A baseballmeccsre jöttem.
Oké.
- Hali! Mizu? - Will! Tesinger!
- Jaj, ne! Istenem! Jól vagy? - Bocsánat!
Tessék, itt van.
- Hatos szektor. - Jó. Ja, örülök, hogy látlak.
Aha.
Bocs, hogy nem hoztam mezt.
Amellett, szart se tudok a sportról,
úgyhogy majd mondanod kell, mi történik.
A szabályokat meg mindent.
Hát, a Dodgers-baseball egyetlen szabálya, hogy meg kell enni egy Dodger-dogot.
Tessék!
Kapd el a kibaszott labdát, Vivas!
- Muszáj egy harapás Dodger-dogot enned. - Nem vagyok éhes.
- Ne már! Csak egy harit! - Nem kérek.
Muszáj. Ez a meccs lényege.
Nem vagyok éhes.
- Még sosem ettél Dodger-dogot? - Még sosem.
- Edd meg! - Nem, köszi! Úgysincs elég...
- Nem jut. - Elfelezhetjük.
- Nem kell elfelezni. - Ja. Susi és Tekergő-sen.
Igen, felezzétek el!
- Egyed! Harapj bele! - Charlie, ne, Charlie! Ilyet nem szokás.
Harapj! Harapj!
Erről kell nektek egy kép. Annyira cuki!
Csinálom. Ne mozduljatok! Várjatok!
Ne, ne, ne, ne! Várjatok! A rekeszérték.
- Nagyon jó fotós a pasi. - Oké.
Objektívcsere. Oké.
Meg kell találni a mélységélességet. Jó mélységélesség.
Megvagyunk. Várjatok! Mehet.
Meg is van. Tessék, ezt nézzétek!
- Szuper lesz szépiafilterrel. - Nagyon klassz.
Csinálok egyet én is gyorsan, elküldöm Sylviának.
- Igen, csináljunk még egyet! - Lekapsz minket?
- Persze. - Kösz. Hadd szóljon! Gyerünk!
Videóra van állítva? Na, most, azt hiszem, lezártam.
Bocs!
Oké. Meg is van. Ja.
- Mehet? Mondjátok, hogy „hot dog”! - Még megy.
Hot dog.
- Tessék! - Oké. Köszönöm. Ez jó kép lett.
Charlie mondja, hogy van egy kocsmád.
Aha. Résztulajdonos vagyok.
- Igen? Hol? - A Művésznegyedben. A „Lucky Penny”.
A Lucky Penny? Öregem, én voltam már ott. Király hely.
Charlie, nem mondtad, hogy a feleséged pasijáé a Lucky Penny.
- Hogy mondod? - A feleséged pasijáé.
Dehát így hívjuk!
Nem, én soh...
Hé, gyerünk! Három könnyű out.
- Csá! - Hahó!
Élvezed a meccset?
Aha. Jobban, mint hittem volna.
Bocs a kollégáim miatt. Én...
- Én... - Ne görcsölj miatta!
És csak hogy tudd, randizgatok valakivel.
- Ó, tényleg? Az szuper. - Ja.
- Örülök neki. - Köszönöm.
Ő az első, akivel összejöttem a válásom óta, úgyhogy...
- Jó. Vissza a pályára! - Ja.
Sokkal fiatalabb nálam, szóval van egy kis szakadék.
- A Szabadítsátok ki Willyt! nála rapper. - Ja.
De komolyan azt hitte, hogy az.
Ne parázz rá ezekre! Csak...
Ha bejön, és jól elvagytok, tudod, meglátod, mi lesz belőle.
- Köszönöm. - Ja.
Nagyon jó tanács. Rendes vagy.
Megértem. Sokszor én is túlagyalom a dolgokat.
Igen?
És a végén elrángatom a feleségem barátját egy melóhelyi murira.
- Sok sört ittam. - Igen, én is.
- Vegyünk neked egy dodgersös sapkát! - Jó.
Örömmel kiadok rá 90 dollárt, hogy egyszer hordjam.
Tudod, azt hiszem, értem.
Az ember napközben totál bebaszik,
mexikói kaját zabál védőfelszerelésből. A baseball fasza.
Igen. Már érted. Kezdesz belejönni.
Itt a hideg sör. Hideg sör.
Kérsz még egy sört?
Nagyon jó lenne.
Ez kábé a legjobb randi, amin csak voltam.
Királyként bánsz velem, jó uram.
Persze.
Őfelsége! Lekötelez.
Nahát, köszönöm, felség!
Hé, őfőméltósága! Ülj le a picsába!
Köszönöm.
...ötössel Freddie Freeman.
- Felébresszük? - Jaj, ne! Mindig ezt csinálja.
Tudod, mit? Ez tök jó volt.
Szóljak legközelebb, ha jegyet kapunk?
Ha nincs most más dolgotok, eljöhetnétek a kocsmámba.
Tök közel van ide.
Jólesne egy ital a katasztrofális hetedik inning után.
- Négyezer dollárt vesztettem. - Jaj, ne!
LUCKY PENNY SÖRFŐZŐ VÁLLALAT
Haver, ezek hihetetlenek.
Mindegyik olyan... osztályon felüli minőség.
Nagyon köszönöm.
Tudod, ki utálja ezeket?
A feleséged.
- Úgy utálja a sört! - Igen, tényleg. Igen.
A fehérbort jéggel, azt szereti.
Tudod, mit szeret még? Szereti ezt a kocsmát.
- Igen? - Igen.
Ti ketten minden baromságban benne vagytok.
Igen.
Nekem nincsenek ilyen estéim vele.
Nincs is rájuk szükségetek. Nem ezért szeret téged.
Tudod, te egy stabil pöcs vagy.
Én... Miről beszélsz?
Te... érett és felelősségteljes vagy. Tudod?
És stabilitást nyújtasz.
Mi köze ennek a pöcsömhöz?
- Ez csak egy mondás. - Igen. Nincs... köze a pöcshöz.
- Igen. - Oké, ez közismert mondás?
- Igen. Ez... - Hát, annak kéne lennie.
Bocsi! Megvagyok.
- Oké. - Megvagyok.
Ez a mondás igazából azt jelenti, hogy unalmas vagyok?
Nem! Szerintem annyit jelent,
hogy felnőtt férfi vagy.
És az minden, csak nem unalmas.
Ja, én vagyok a lakótársaim stabil pöcse.
Tudjátok, mit? Írok Sylviának, hogy vonszolja ide a seggét,
mert rohadt sok lemaradása van.
- Az biztos. Na, viszont... - Igen.
...szeretik az urak fitogtatni az erejüket és az ügyességüket?
Igen.
Ki kell választani egy jót.
Olyat, ami jól dobható.
Mutatom, hogy kell.
Teszteld az erődet!
Látod! Ez hihetetlen volt!
- Stewart! Stewart! Stewart! Stewart! - Biztos, hogy ez legális?
Jaj, ne! Szerintem túl gyorsan pörgeted!
- Nem tudom... - Engedd el!
- De nem tudom, mikor! - Engedd el!
Szép!
De szép pörgetés!
- Hadd szóljon! Ez az! - De jó vagy!
Igen!
Várjatok, várjatok!
Van valami, amit tényleg jól tudok.
- Tényleg? - Igen.
Ó, Danny boy
A sípok, a sípok hívnak
Völgyből völgybe
És le a hegyoldalon
A nyárnak vége
És a rózsák elhervadnak
Neked, neked is menni kell
S én itt várok rád
Titkos tudás! Titkos tudás!
- Titkos tudás! - Titkos tudás!
Titkos tudás!
Mi folyik itt?
- Szia! - Szia!
A buli hivatalosan is elkezdődik.
Nem is tudtam, hogy koncertező alténekeshez mentél.
- Igen. - Gyönyörű hangja van az embernek.
Köszönöm!
El tudom sorolni 1000-ig az összes prímszámot.
Akarjátok hallani?
Igen! Halljuk!
Kettő, három, öt, hét, 11, 13, 17...
- ...19, 23, 41, 43, negyven... Nem, nem, nem. - Elhisszük! Elhisszük!
- Van még szám! - Titkos tudás!
Titkos tudás! Titkos tudás!
Én tudom, mi Will titkos tudása.
Tudja a táncot a Sakáltanyából.
Nem.
Rázd a segged!
Igen! Sakál vagyok!
- Titkos tudás! Titkos tudás! - Oké, oké, oké. Én is tudok valamit.
Ehhez csend kell!
Teljes csöndre van szükségem, hogy menjen.
- Nem akarsz zenét? - Nem. Csak... tök csöndet.
Koncentrálnom kell.
Banyek!
- Mi a fasz történik amúgy? - Életem legjobb napja.
- Ó, a franc! - Jesszusom!
Titkos tudás! Titkos tudás!
Titkos tudás! Titkos tudás! Titkos tudás!
Hé! Várjatok!
Senki se kérdezte, de elég jó orrszarvút tudok rajzolni fél perc alatt.
Öt, négy, három, kettő, egy.
Kilencszáznyolcvanhárom, 991, 997. Győzelem!
Baszki, ez az!
Figyi, hagyjuk! Nagy cucc. Elég. Figyu, hagyjuk! Hagyjuk!
Nagy cucc. Én le tudom szopni magam.
Hogy micsoda?
Tényleg le tudod?
Ilyen, amikor leszopom.
Meggyőztél, öregem. Meggyőztél.
Sarok. Ujj. Ujj.
Igen!
Hé! Igen!
És le!
Igen!
Nem. Színésznek is nagyon jó a csaj.
Will!
Fel kéne hívnod Peytont, hogy jöjjön ő is ide.
- Várj, ki az a Peyton? - Nem.
Tudod, Will új csaja.
Elmehetnénk négyesben vacsizni.
Milyen jó lenne már!
Csaj?
Nem is mondtad, hogy van csajod.
Ez semmi.
Még nem mondtam senkinek, de tényleg.
Kivéve Charlie-nak, ahogy nézem.
Várj, bocs! Nem szabadott volna elmondanom?
Bocs!
Ne, várj! Sylvia, te nem találkoztál Peytonnal?
Nem. Peyton? Hány éves? Tizennyolc, 19?
- Nem 18. - Nem, mert 25.
Állat!
Nekem úgy rémlik, hogy kérdeztem, hogy randizol-e.
Alig találkozunk, mit meséljek rajta?
De én telibe rákérdeztem, te meg letagadtad.
Szóval ezzel... hazudtál nekem.
- Nem hazudtam. - Kicsit de.
Csak még nem meséltem.
Az... Szerintem az nem hazugság.
- De hazugság. - Nem tudom.
Nem tudom, mit reggeliztél. Hazudsz róla?
Hát, ha megkérdezed, mit ettem,
és pirítóst mondok,
de igazából müzlit, akkor hazug vagyok.
Ez jelentős mulasztás.
- A bíróságon ezért megrónának. - Kösz.
Miért hazudnál róla, hogy mit reggeliztél?
És arról, hogy van-e csajod?
Ez jó kérdés. Miért hazudsz róla?
Ó, igen, bukó.
- Mi folyik itt? - Titok! Titok! Titok!
Ez nagyon „békéltető bárgyalás”-nak hangzik.
Igaz? Mint egy tárgyalás, csak egy bárban.
Ez bejön.
A bár kezdi az ülést!
Igen, imádom a Franklin és Basht.
Nem, várjatok!
A békéltető tárgyalás nem bíróságon van,
nem nyitják meg az ülést.
- Pfuj! - Pfuj, pfuj, pfuj!
Ellenem fordítod az esküdteket, drágám.
- Mit művelsz? - A békéltetőn nincsenek esküdtek.
Charlie, ez nem békéltető tárgyalás, hanem békéltető bárgyalás.
Miért nem fogod fel?
A felperes előadja a panaszát?
A panaszom, hogy a barátom hazudott nekem, miközben mindenkinek elmondta
ebben a bárban, hogy van egy barátnője, mert egy brutál fura csávó.
Mit érdekel?
Hát, mert fura.
Nem mondtam mindenkinek, hogy csajom van.
Oké. Ki tudta nálam előbb,
hogy Will becsajozott?
Köszönöm!
Én ott voltam, amikor megismerte. Csodás volt.
Tehát... záróbeszédem részeként
megkérdezném a vádlottat, hogy tudott a szemembe hazudni
olyasmiről, amit egy olyan tök idegennel is, mint például a férjem,
könnyű szívvel megosztott.
- Már 15 éve ismerem Willt. - Tiltakozás elutasítva.
Nem a bíró vagy.
- Nincs bíró egy béké... Oké. - Ez bárgyalás.
Az állítólagos csajom létezésének beismerésére kényszerített
a felperes férje,
és ezennel megerősítem, hogy a felperes férje
mindenkinek azt mondta a munkahelyén, hogy a pasid vagyok.
Bukta!
- Mi? - Csak vicc volt.
Ez nem vicces.
Tudod, a melóhelyen ez mindenki szerint vicces.
Albert találta ki. Alapjában őrült vicces.
Oké. Akkor magyarázzátok már el!
Fedd fel a komikumot! Szeretem a viccet.
Mi... Hogy merült fel?
Nem én vagyok bárgyaláson.
Pedig de. Hurrá!
Azt sem értem, hogy merül fel ilyen munka közben.
Hát, nem tudom. Szerettek Will-lel sokáig ellenni és csapatni.
Csapatni?
De attól még nem a pasim.
Ez csak rövidítés. Nem olyan nagy ügy.
Oké. Neked amúgy nincs vele bajod,
de olyan sokat dumálsz róla, hogy rövidítitek.
Hát, ha hajnali négykor érsz haza, az szóba kerül bent.
Az csak egyszer volt. Akkor volt a válási bulija.
- Kicsit elfajult. Meséltem... - Azoknak, akik ketaminoztak.
Pofa be!
- Mi? Mi van, tesó? - Mit mondtál?
Azt mesélem, amikor ketaminoztunk.
- Pofa be! - Sylvia, miről beszél?
Fogyasztottam egy kis adag ketamint.
Ketamint?
- Igen. - Tudsz róla, hogy gyerekeid vannak, ugye?
Igen, ezért aludtam ki.
Lehet, hogy... Így... Az egész az én hibám.
Te adtad neki a ketamint?
Mentségemre, azt hittem, hogy kokain.
Csak hogy jól értem-e, ez a mentséged?
A védelem visszavonul.
Figyi, menjünk, drágám! Beszéljük meg ezt otthon!
Gyere!
Rendesen össze kéne söpörni az üveget.
Igen.
Bassza meg!
Ó, jesszus!
Jaj, ne!
- Jaj, ne! - Ó, Istenem!
A francba!
Súlyos?
Ó, nem bírom a vért. Nem bírom a vért!
Will, menj a mosdóba!
Mit csináljak?
Bepánikoltam. Mit csináljak?
Pánikolok. Pánikolok. Hagyjam, vagy vegyem ki?
Ne csináld, veszélyes!
- Jó ég! - Én kihúznám.
Benne hagyjam, vagy kivegyem?
- Jesszus, ne! - Ne húzd ki!
- Kihúzom. - Ne húzd ki!
Oké, tartalak. Tartalak.
Elsősegélydobozt kérek!
Mindenki maradjon csendben!
Hé, Omar!
- Igen? - Keress tiszta konyharuhákat!
Jó.
Te meg hívd a mentőt!
Már hívom is!
- Artériát is érhetett. - Jaj, ne!
Omar, jön az a konyharuha?
Itt kell lennie valahol.
Oké. Hagyd a faszba!
Semmi baj.
Itt egy rakás konyharuha. Ne tépd szét az inged!
Add ide!
És ülj fel! Tedd a fejed a térdeid közé, Will!
Nem, nem. Felemeljük a lábait a szíve fölé.
Ne hallgass rám! Csináld, amit mond!
Folyton tévedek.
- Túlélem? - Helyrejössz.
Kicsit jobban vagyok.
- Jobban nézel ki. - Helyrejövök?
- Igen. - Köszönöm!
- Igen, jobb, ha nem nézed meg. - Undi.
Akkor a 7655 Uplander Wayre megyünk?
Igen.
Ó, a francba!
Kösz, hogy ilyen későn átjöttél.
Nagyon aranyos tőled.
Majd adok rá árnikakrémet, ha kivették a varratokat.
Tudom.
Mi baj van? Jól vagy?
Csak... olyan jó, hogy valaki gondoskodik rólam!
Tudod, csináltál nekem vacsorát, és...
bocsánat.
Ha nem jöttél volna rá, szét vagyok csúszva,
és én csak... Sajnálom.
- Ez csak egy... - Hé!
Bírlak.
Köszönöm.
Mehet a sajt!
Csúcs. Klafa.
Ó, jesszusom! Megint összehoztam. Tökéletes.
- Akarod tudni a titkot? - Mi az?
Két zacsi fűszerkeverék.
Ugye?
- Ez kurva finom. - Tudom.
- Kérsz még? - Baromi jó íze van. Igen.
Nagyon finom. Állati ügyes vagy.
Beszarás, milyen kurva finom.
- Cuki a hajad. - Köszönöm.
- Összeillünk. - Igen, tökéletesen.
A kukorica gyermekei vagyunk.
Mint egy mormon család.
Csúcs. Ennél kevésbé zsidóbb érzésem még nem volt.
De azért majd visszafested, ugye?
Nem, rengetegen dicsérik.
- Komolyan? - Igen.
Nekem nem dicsérik sokan.
Nekem igen.
Ne haragudj, drágám!
Bocs, hogy nem mondtam a ketamint.
Én... Az egész óriási hülyeség volt.
- Soha nem szabadott volna kokóznom. Én... - Tudom.
Ez... Értem.
Emlékszem, az az este is ilyen volt, amikor megismertelek.
Akkoriban annyira vad voltál!
Ez volt az egyik dolog, amiért beléd szerettem.
Imádom a családunkat. Imádom a gyerekeinket.
Imádom ezt a kicsi házat, de őszintén szólva...
hiányzik az az oldalad, és remélem, nem én öltem ki.
Micsoda? Nem. Nem, te semmit nem öltél ki.
Te vagy a legjobb dolog az életemben.
Tudom, hogy elég hülyén hangzik,
de valahogy kirekesztve éreztem magam.
Sajnálom, ha valaha ezt éreztettem veled.
Az én hibám. Nem fordul elő többet.
Oké.
Nem. Ma este nem ezt csináljuk.
Abban a percben jó ötletnek tűnt.
Melyik percben?
Különleges szállítmány.
Mi a fasz?
Amúgy ez a tiéd.
Ja, igen. Kösz.
A feliratot fordította: Binder Natália