Lásko, už je z tebe společník.
No, prý se tak člověk začne cítit až po retreatu.
To jsem nevěděla.
Kecám, ale to můžu, protože jsem společník.
Ta moc, co vyzařuješ, mě vzrušuje.
- Jo, mě taky. - Jo.
Co kdybys mi podala jmenovku?
Jmenovku.
Děkuju.
- Tak. - Ty jo.
To se podívejme. Máš i QR kód.
Když ho naskenuju, uvidím celý program.
Já uvidím jenom tvůj zadek.
Ach jo.
RETREAT PRO SPOLEČNÍKY
To je to, o čem celý život sníš?
Jo, akorát je to ještě nudnější, jestli to je možný.
- Sylvie. Panebože. - Ahoj! Stewarte, ráda tě vidím.
Jsem rád, že jsi tu. Bude to zábavnější.
Jsi milej.
Moc se na tu akci těšíme a já si užiju orgie společníků jako z první řady.
- Ty orgie jsou tajný. - Moje chyba.
Jé, sýrový talíř.
Doporučuju ty zelené kostky.
Nemají chuť.
Frank mluví dlouze.
HLAVNÍ ŘEČNÍK
Založil firmu, abychom museli poslouchat historky z golfu.
Potkala jsem se s ním snad desetkrát. Nepamatuje si moje jméno.
Nepamatuje si nikoho. To je výsada úspěšných lidí.
Těším se, až si jména nebudu muset pamatovat.
Nazdárek. Vítej, nováčku.
- Ahoj. - Jo, ahoj, nováčku.
Gratulujeme, společníku. To měl být kovbojský přízvuk.
A povedl se.
Sylvie, jsi z Austrálie. Co ty víš o kovbojích?
- Jo, víte, že Miltona stáhli z Duponta? - Cože?
Milton kolem Suareze dělal všechno.
- Bejvávalo. - Teď už ne.
Prosím vás, popořadě.
Kdo to vede? Taky jsem na Dupontovi dělal.
Především odstoupit musel.
- Ale u soudu... Jo. - Musel?
- Ahoj, já jsem Marjorie, Albertova žena. - Ahoj.
Greg, Danův manžel.
- Těší mě. - Nápodobně.
Sylvia. Jsem Charlieho žena.
- Hrůza. Teď je to tak. - Klid.
- Pánové, procházím. - Ahoj, Franku. Co ten proslov?
- Jak to jde? - Pomalu.
Musíme kvůli tomu vynechat odpolední program, ale to je přece fuk.
Jsme jenom právníci, co se těší na bar, ne?
Pardon.
To nic. Spíš je to dobře.
Frank Schaeffer.
Sylvia Greevesová. Už jsme se párkrát viděli.
Odpusťte. Na jména nemám pamatováka.
Já vás jen tak zlobím. Sranda. Ráda vás vidím.
- Prosecco? - Ano.
Počkat. Nepracoval jste v Mezzaluně?
Před třemi lety.
Moment. Kenneth z Ohia.
Jo. To mě podržte.
No nemám pravdu?
Je to dar. Tak, jde se pít.
ČISTĚ PLATONICKY
Takže jsem byl s bratrancema u tety a teta dělala večeři.
Moji oblíbenou. Sedmivrstvej dip.
A hádej, kdo přišel.
To neuhádneš, protože ho neznáš.
A on: „To, že jsme se od střední neviděli, neznamená, že nejsme kámoši.“
A já: „My jsme se kámošili?“
On po mně vždycky házel sendviče.
A byla to státní škola, takže byly tuhý.
Byli jsme u něj a jeho brácha prej, ať mu nesahám na Xbox.
A já na to, že už na Xboxu ani nehraju.
Rozumíš. Já už dětinský věci nedělám.
Hraju dospělácký hry jako Osadníky z Katanu.
- Hráls to někdy? - Ne.
Tady už se to jmenuje jenom Katan, aby to nepřipomínalo osadnický kolonie.
V 7-Eleven měli zavřeno. Nevěděl jsem, že to je možný.
Nemají mít otevřeno nonstop? Sedm dní v týdnu, sedm...
Kurva, do prdele!
Sakra, to mohlo bolet.
- Bolelo. - Kde jsem to skončil?
Sedmička znamená sedm dní, ale eleven...
Ta jedenáctka...
- V 11 zavírají. - V 11 večer!
- Jo! - No jo.
Já tam chodíval krást, ale nemusel jsem, prachy jsem měl.
Já jsem obyčejnej dělňas.
Pálivý jídla mám rád jako každej. Ale měl jsi někdy pálivý Doritos?
Do hajzlu.
- Víš, že to teď musíš sterilizovat, že? - Já vím.
Ty vole, děláme v baru. To je hustý, ne?
Je to hustý, Omare.
Hej, vytiskl sis ten daňovej formulář?
Ne, máme tady rozbitou tiskárnu.
Aha. A doma tiskárnu nemáš?
Ne. Po rozvodu ji dostala žena.
Dík za připomenutí hodně bolestný vzpomínky.
- Díky moc. - Jak je, kluci?
Hej, potřebuju něco probrat.
- Možnost spolupráce. - Spolupráce?
Co si myslíte o Johnnym 66?
Johnny 66... to je ten řetězec restaurací?
- Takový rychlý občerstvení. - Jo, ubohý a příšerný.
Možná, ale je jich dost.
Když je něčeho hodně, nemusí to hned být dobrý.
To si pamatuj. Sériových vrahů je taky dost, a nejsou dobří.
- Je jich tolik? - Je jich fakt hodně.
Babička bydlela vedle Zabijáka z Golden State.
- Vidíš. - To je něco.
Navzájem si nosili moučníky.
Je víc pořadů o sériových vrazích než těch vrahů.
Snad jo. Jestli ne, sám Ice-T dopadl 25 000 sériových vrahů jen v New Yorku.
- To je hodně. - Nechte mě domluvit.
Povídej.
Sešel jsem se s ředitelem Johnnyho 66 a víte co?
Má zájem o licenci na naše pivo. Není zač.
Večer ho přijde ochutnat. Pojďme si s ním plácnout.
Myslím, že to tak úplně neodpovídá tomu, co děláme.
A to je co?
Vyrábíme neskutečně kvalitní produkt založený na naší morální zásadovosti
a prodáváme ho lidem na rande naslepo a bohatým alkoholikům.
Johnny 66 je suprovej nápad.
Když mu to pivo bude chutnat, nahrabeme si balík. Pojďme do toho.
Promiň, já nemám zájem.
- Přehlasoval jsem tě. Není to na tobě. - Ale je, jsem mistr kuchař.
A já jsem mistr pracháč a tohle je můj bar.
Mistr pracháč nic není.
A já a Andy vlastníme každej čtvrtinu.
Jo, jasně, máš pravdu.
Vlastníte každej 24,5 %, což je dohromady...
Čtyřicet devět.
Děkuju, 49 %. To je menšinovej podíl, ty idiote.
Já se tady můžu udřít, aby to tu bylo takový, jaký to je.
A děláš to za moje prachy.
A moc se ti to povedlo. Gratuluju.
Přitahujeme pozornost. A odteď můžeme vydělávat ještě víc.
O to v životě jde, ne, kluci?
Uvažujte. Jde o pokrok, o vzestup, o generační bohatství.
Když hrajete Call of Duty, zůstáváte na začátku?
Ani náhodou. Posunujete se dál, je z vás elita.
A pak postoupíte tam,
kam postoupí Johnny 66 ve spolupráci s pivovarem Lucky Penny.
Bude z vás legenda.
Ničemu z toho jsem nerozuměl, protože je mi víc než 12.
Řekni tomu kníratýmu blbečkovi,
že s fašistickým fastfoodem spolupracovat nebudu.
Víš co? Musím jít dozadu uklízet,
protože vydělávat vám prachy je špinavá práce.
Ty si tu zatím stojíš v tý svý vestě. A kdo seš ty? Já jsem Will.
Ty jsou zatraceně dobrý. Balmain?
- Je tu se mnou. - Ne asi, ty vole.
Vůbec nic o tobě nevím, ale zaručuju ti, že máš na víc.
Wille, počkej.
Čtyři měsíce jsem dělal na případu v Des Moines.
V Des Moines je překvapivě velká gay komunita.
Pracují v Applebee’s.
Applebee’s miluju.
- Ona to miluje. - Kdo ne? S Duanem jsem pořád v kontaktu.
Hej, co tady děláš?
Ten retreat je pro společníky.
Vanesso, ahoj.
A k tomu Sylvia.
Ahoj, Vanesso. No teda.
Hele na nás čtyři.
Je to jako sraz koncipientů z Kaplana-Meyera po 20 letech.
Takže už jsi taky společnice.
To je úžasný. Gratuluju.
Díky. Pořád nemám podíl, jaký si zasloužím,
ale to je případ na jindy.
Ty jsi teda drsná, že jsi přišla s Charliem.
Nejsem tu kvůli Charliemu, ale kvůli hotelu zadarmo a noci bez dětí.
Tak to chápu.
Když už o tom mluvíme, jak se mají Frances, Simon a Maeve?
- Dobře ty. - Mamky to umí.
Jo, mamky válí.
Přesně, válí. Zapomněla jsem, jak jsi vtipná.
Mamky válí.
Mají se dobře, díky za optání. Tři je hodně.
No to je hrůza, já mám čerstvě čtvrtý.
- Cože? - Jo.
Ale tys...
No tak já už půjdu. My se uvidíme později, společníci.
Mamko, ty si to hlavně užij a pečuj o sebe, jo?
Jsi nejlepší.
- Vanesso, můžeš na chvilku? - Moment. Mamky válí...
Vanessa je společnice.
- Jo. - Věděla jsem to?
To nevím. Věděla?
Myslím, že ne. Určitě ne.
- Proč jsi nic neřekl? - Asi mi to nepřišlo důležitý.
Společníků je hodně.
Asi jsem zapomněl.
Zapomněl?
Co mám říct? Tvrdě dře a pracuje tady už dlouho.
Když tohle děláš, jednou to na společníka dotáhneš.
Ale s Vanessou je to jiný. Studovaly jsme spolu, chodily na praxi.
A víš, co si o ní myslím. Ztělesňuje všechno, čím jsem mohla být.
Zlato, já ti rozumím. Fakt.
Ona nemá žádnej zázračnej život.
Nejspíš ti závidí.
Nejspíš o tobě mluví s manželem.
O čem jako?
To nevím. Já u těch rozhovorů nebyl.
Třeba o tom, že kupuješ dům a chceš ho opravit. Jsi kreativní.
Sám tomu nevěříš.
Zní to zábavněji než pětihodinový dohadování o smlouvě
u stolu, kde si kvůli změti kabelů ani nepřehodíš nohu přes nohu.
Víš co? Promiň, zlato. O nic nejde.
Tenhle víkend je tvůj a já jsem na tebe hrdá.
Chci, aby sis to užil, i ty kabely.
Děkuju.
A ty si užij odpoledne. Večer se uvidíme na recepci.
- Tak jo. Miluju tě. - Miluju tě.
Víš, že Miltona stáhli z Duponta?
Cože?
- Já myslel, že na Suarezovi dělá on. - Bejvávalo.
- Ty jo. - Paul s tiskárnou.
- Ahoj. - Jo!
Prý tu jsou zásuvky, tak jsem ji přivezl.
Proč ne?
Problém vyřešen.
Máš kabel k notebooku?
Ne. Kde mám ty nachos?
- Jaký jsi chtěl? - Se vším!
No jasně.
Pardon.
Povstaňte, prosím.
Dobré odpoledne, dámy a pánové.
Soud vás odsuzuje ke dvěma a půl letem ve věznici...
Na stanici Soudní síň uvidíte matku tří dětí, co zažalovala školu,
když pracovní příležitosti...
Nemůžete mi Duponta vzít, to já s tím přišel.
Nejsem žádnej koncipient. Jsem společník!
ČAU, WILLE, CO DĚLÁŠ?
Co je za problém? My s dětma Johnnyho 66 milujeme.
Tak teď se fakt necítím líp.
Ty se líp cítit nemáš.
- Děcka se mají cítit líp. - Proč jsme v nejhorší části centra?
Měla jsem hrozný hlad. A mám potřebu
obklopit se klasickými auty a atmosférou Ameriky z lepších časů.
Znám způsob, jak obě ty potřeby uspokojit. Koukni.
Ale ne, tam ne. Tam nejdu.
Je tady hromada lepších podniků.
- Nebuď konzerva. Pojď. - To mi nedělej.
Tam se nemůžu nechat vidět.
- Dobrý den. - Zdravím.
Stůl pro dva, prosím.
Servisáci vám ho připraví do minuty. Odpočet začíná.
Dobrá, děkuju.
V životě by mě nenapadlo, že se ti to tady líbí.
Miluju to tady.
Proč tady visí Rosa Parks
vedle tří holek s koktejly nad autem, které navrhl Adolf Hitler?
Je to tvoje země, tak to vysvětli.
Aspoň ji dali dopředu.
Co je to za týpka?
Ty ho nepoznáváš?
To je zakladatel a vizionář Johnnyho 66.
- Johnny Rev. - Tak se nemůže jmenovat.
- Znamená to „Otáčka“, to není možný. - Je to zajímavej chlap.
Je chytrej. Slyšela jsem s ním rozhovor.
Je považovanej za narušitele.
Narušuje lidem zadek, když si tady dají cibulový kroužky.
Můžeš se od něj učit.
Jak se stát křížencem člověka a solárka?
Jak vést populární a úspěšný podnik.
Popravdě je to tady na hovno a nechci s tím nic mít.
Hustý.
- Pojďte za mnou. - Díky. Máte bezva účes.
- Tady ho mít musím. - Super.
Suvenýry.
Lidi ty krámy kupujou?
Jenom tam nakoukneme.
Kolik těch doowopových písniček je?
Když se zaposloucháš, zjistíš, že jsou všechny o sexu s nezletilýma.
Je to nechutnej žánr.
Smůla, že nemají mozzarellový řadicí páky. Jsou výborný. Chutnaly by ti.
To pivo je břečka.
Zkus ťukanec. Je hrozně silnej.
Co v tom je?
To co v piña coladě.
- Takže je to piña colada? - Ne, je to ťukanec.
- Dobrej branding. - Dáš si?
- Ani ne. Děkuju. - No tak.
Vše nejlepší k tvým narozeninám.
Přejeme ti vše nej!
- Brm, brm. Všechno nejlepší, kámo. - Díky.
- Ty seš kočka! - Já nemám narozky.
- Nemám. - Díky moc. On lže.
- Seš spokojená? - Vše nej.
Přeju si, aby nás okamžitě všechny zabil meteorit.
Jedno se Johnnymu Revovi, což je asi „Johnathan Revoluce“, musí nechat.
Je to výborný a ty boxy jsou vtipný.
- Vidíš? - A jídlo je dost dobrý.
- Někdo změnil názor? - Vůbec ne.
Teď tomu nerozumím.
Nezaložil jsi pivovar, abys prodával hodně piva?
Abych prodával dobrý pivo, což děláme.
Náš úspěch mi stačí a nemám zájem se zaprodat obřímu konglomerátu.
To postrádá logiku. No tak.
Vždyť bys jenom vařil a prodával pivo a vydělával dobrý prachy.
Co furt máte s penězma?
Hej, klídek. Dej si pohov, Alexandrie Cortazio-Cortez.
Tak se nejmenuje. Trefilas možná tak jedno jméno ze tří.
Dobře. O co jde doopravdy?
Budu upřímnej.
Jsem cool.
Jsem pan cool.
- Z kategorie cool. - Co?
- Pan cool. - Podstatný jméno?
A tady? Tady to cool není ani náhodou. Je to trapný.
A člověku, jako jsem já, to nahání hrůzu. Rozumíš?
- Musíš být cool. - Musím být cool.
- Nemůžu nebýt cool. - Nikdo neříká, že nejsi cool.
- Tohle by znamenalo, že nejsem cool. - Nikdo to o tobě neříká.
Chtěla jsem jenom říct, že v téhle fázi života,
v tomhle věku se nemáme soustředit na to, jak být cool, ale na přiměřený chování.
Promluvil nefalšovanej suchoprd.
Nemůžu být korporátní děvka.
- Tak to musíš říct Andymu. - Chodil na obchodku. Nevím co říct.
Já jsem právnička. Půjdu s tebou, vyřešíme to.
- Půjdu. - Děkuju.
Vypadáte jak blázni.
Jo, a povím ti proč. Byli jsme u Johnnyho 66.
Bylo to bezvadný.
Dostal jsem dobrej dort v autíčku, ale jinak je to tam na hovno
a ten chlap sem nesmí přijít
ochutnávat naše lahodný pivo a dělat neodmítnutelný nabídky.
Podle mě by tam naše pivo nabízet měli.
Chci se zaprodat a vydělat prachy.
Děláš si srandu? Už jsi v nějakým Johnnym 66 byl?
Já jo. Není to dobrý.
Visel tam obraz Martina Luthera Kinga na surfu s Fredem Flintstonem
a ani na tom obraze to King vůbec nechápal.
To mě nezajímá. Vygooglil jsem si je a poboček mají jak nasráno.
Vyděláme hodně peněz.
Je mi smutno z toho, jak jsou všichni posedlí „penězma“.
Žijeme v Americe.
- V kapitalistický společnosti. - Za peníze si koupíš auto.
Nebo tiskárnu, abys mi dal ten formulář, kterej po tobě chci.
- Já vím, co peníze umí. - Víš co?
Odmítáš to, protože to nadhodil Reggie,
a toho nesnášíš, protože je Audreyin brácha.
Očividně ses nevyrovnal s rozvodem,
tak odmítneš všechny jeho nápady, i ty dobrý.
To je docela bystrý.
- Jde o ten rozvod. - Nerozebírejte mě.
- Otevřete si ordinaci. - Sakra, možná bychom měli.
Vydělal bych si víc než tady v tý díře.
Jen říkám, že by nás trochu větší příjem nezabil. Nic víc.
Máme tady vždycky plno a oba jsme na tom dobře.
Já ti dám „dobře“. Chci víc, krucinál. Vždyť to víš.
Chci se oženit. Založit rodinu, dělat rodinný věci.
To si myslíš. Doopravdy to nechceš. Seš v pohodě.
- Kam jdeš? - Nikam.
- Wille? - No?
Vylíváš pivo.
Já vím. Když není pivo, není co nalívat.
Hej, co to děláš?
Hej, Omare, pomoz mi ten tank vyprázdnit.
- Jo. - Díky.
Ty tanky mají asi docela velkej objem.
To jo.
A to je tenká hadice a těch tanků je tu dost.
Je to převážně symbolické gesto.
Za tebou jsou i plechovky.
To je cider, ne pivo. Ale můžu ho taky vylít.
Ten by vám chutnal. Ženským chutná.
- Wille. - Chutná mi.
- Jsem Sylvia. - Wille, nehráblo ti?
- Čau. - Proboha! Přestaň.
Dej mi tu blbou...
Dost!
- Nepřestanu! - Dej mi tu hadici.
- Vypadni. - Ne! Debile.
Mám to v očích, ty kokote! Co je?
Bez boje se nevzdám!
To, cos řekl o Audrey, není pravda, jasný?
Už to mám za sebou. Tu situaci jsem zpracoval.
Dokonce jsem si odvezl věci.
Souvisí to s tím, že Reggieho nesnáším,
ale není to proto, že je Audreyin nevlastní bratr!
Je to prostě jenom zasranej parchant!
Sbohem.
Kreténe!
Budu to muset uklízet? Mám pocit, že bych to neměl dělat já.
Ty blbče, musíme to uklidit oba. Pracujeme tady jenom my čtyři.
Čau.
- Ahoj. - Ahoj.
- Dobrý? - Jo, v pohodě.
Prostě práce. Takhle to u nás chodí.
Podle mě je to zdravý.
Nikdy jsem nic takovýho neviděla.
Větší hádku jsem ještě nezažila.
Popravdě jsem pyšnej. Bývalo to mnohem horší.
Co teď máš? Zajdeme někam?
Jo. Ne, já nemůžu.
Musím zpátky do Omni.
Tam jsi ubytovaná? Vyměnila jsi míle za sexy víkend?
Charlie tam má akci. Za 20 minut máme sraz. Nestíhám. Jo.
Charlieho jsem neviděl pěkně dlouho. Mám ho rád. Chtěl bych ho vidět.
- Fakt? - Teda pokud ti to nevadí.
Ne. Fakt chceš jít se mnou?
Jo, díky. Nic teď nemám.
Tak fajn. Lyftem nepojedu. Je to odtud 25 minut.
Jo. Lyft se sem bojí jezdit.
Co kolobka?
- Tak jo. - Jo.
- Ještě jsem na tom nejela. - Ne? Vezmi si tamtu. Zvu tě.
Je celá pokaděná od ptáků.
To jo. Tahle nefunguje.
Proč?
Proč lidi dělají cokoliv? To je složitá otázka.
Je to dobrej nápad, když jsme pili?
Je to určený pro lidi, co pili.
Chutná ti to pivo?
Ne. Je hrozný.
- Chceš další? - Jo.
- Co děláš? - Shoď je.
Mají to v podmínkách. Chtějí to po tobě.
Spadni!
- Tak. Jo! - Tumáš!
Zajdu se na pokoj převlíct, tak na mě počkej tady dole.
- Jo, v pohodě. - Jo.
Tam je Charlie.
Hej, Charlie. Jak se vede?
- Musím se převlíct. Co blázníš? - Pozdě, jde sem.
- Teda, tebe jsem nečekal. - Podívejme se.
Vypadáš parádně. A jsi ještě namakanější než posledně.
- A byls namakanej jak hovado. - Díky. Taky vypadáš dobře.
To není pravda. Byl to těžkej rok.
- Zdravím. Stewart. - Will. Těší mě.
Kdysi jsme spolu všichni pracovali.
- Bezva. - Jste nějací vyšňoření.
Teď vypadá mnohem líp než na začátku.
Měli byste ten ohoz vidět. Bože. Vypadal šíleně. Bez urážky.
Urazilo by mě, kdyby se ti to líbilo. Ty vypadáš jak z Loftu od Ann Taylor.
- Ann Taylor miluju. Ten styling. - Je to hodně béžový.
Sylvie, my to chápeme, jsi sexy. Zahal se.
Zdravím. Vanessa. Společnice jako Charlie.
- Will. Gratuluju. - Díky.
Já nejsem právník, ale dobrá práce. Jo.
Sylvie, jak ses zabavila, zatímco jsme trčeli na strategické poradě na téma fúzí?
Užila si mamka wellness?
Mamka si užila wellness?
- Rozesmávám vtipálka. - Jo.
Nejsem žádnej šašek.
Charlie, zajdeme po proslovu na večeři?
Jdeme s lidma od Winera a Finlinga na maso s mořskými plody.
Já jdu taky.
Určitě běž.
Slečno, dal bych si Johnnieho Walkera s ledem.
Promiňte, já nejsem číšnice.
Moje chyba. Jsem Frank Schaeffer.
Viděli jsme se asi 200krát.
Můj proslov.
Zahrajeme si hru.
Vrátím vám ho, když na tři pokusy uhádnete moje jméno.
Jasně.
- Miláčku... - Nikdo mu neraďte. Bez nápovědy.
Vzpomínám si. Jste Charlieho žena.
Ne. „Charlieho žena“ není jméno.
- První pokus? - Zbývají dva.
Jak Rampelník, ale divnější.
- Lásko, já... - To je moc vtipný. Opravdu.
Vím, jak se jmenujete. Marni.
Ne. Super jméno, klidně bych Marni byla. Ale nejsem.
Zbývá poslední pokus.
No jo, už jsme se nasmáli. Vezmu si ten proslov, budu ho potřebovat.
- Ne. Poslední pokus. - Dobře.
Sylvia.
Hej, bez nápovědy.
Já si vaše jméno pamatuju.
Cynthia.
Ne. Sylvia.
Ty kráso. Ona to udělala.
Teď si mě zapamatujete.
Můj proslov.
Říkala: „Teď si mě zapamatujete.“
To jméno si pamatujte.
Že si to máte pamatovat.
- Díky. - Tak jo.
Dejte jí grilovací omáčku. Já si s houbičkama dávám omáčku.
Seženeme vodu.
- Omlouvám se. - Šílený. Bude tě bolet žaludek.
Co to mělo znamenat?
Promiň. Nevím, co to bylo. Neovládla jsem se. Viděla jsem rudě.
Jo, Frank je debil, ale tohle vážně bylo moc.
- Já vím. - Ty dveře se zaklaply.
- Uvízl jsem tu. - Vídám ho denně.
Podlejzám mu. Musíme být zadobře.
Teď s ním budu muset na ryby. A to jsem se tomu roky vyhýbal.
Tu chatičku nesnáším. Jsou tam palandy.
- Já vím. Promiň. - Budu muset. Vážně, Sylvie, o co šlo?
Proč jsi neřekl, že je Vanessa společnice?
Proč? Vím, že jsi nezapomněl.
Kdybych ti to řekl, udělala bys nějakou šílenost. Jako teď.
Jsem tvůj muž. Nejsem slepej.
Mohla jsi mít kariéru, ale rozhodla ses jinak.
Rozhodla jsem se být u toho, jak naše děti vyrůstají.
Jsou to vzácné roky. Jsem za to vděčná. Jsem ráda,
ale stejně je pro mě těžký jít na takovouhle akci.
Jsem nejistá, vidím ty bývalé kolegy
a oni se ke mně chovají, jako bych byla duch.
Dobře. Jestli se chceš k právničině vrátit, tak můžeš.
Najdi si něco, co tě nadchne.
Jo? Nepracuju už 13 let. To bude mít zaměstnavatel radost.
- Je potřeba karta, takže... - Jo.
Neříkám, že to bude jednoduchý, ale ty máš z práv titul.
Jsi dobrá právnička. Když budeš chtít, dáš to.
Nejsem jenom právnička. Jsem máma a ve dvě vyzvedávám děti.
Ne. Plno dobrých zaměstnání můžeš dělat od devíti do dvou.
Fakt?
Řekni šéfovi, že budeš pracovat pět hodin. Jak to dopadne?
Ahoj. Nechci rušit, ale Frank bude mít ten proslov.
To si nechcete nechat ujít.
- Tak běž. - Promiň.
- Probereme to později. - Jo.
- Běž s ním. - Ne. Nechce mě tam.
Chce. Tvůj extrémně pohlednej manžel tě tam chce.
A tys ten proslov snědla. Musíš zjistit, co řekne.
Vím, že mi ten proslov bude ležet v žaludku.
Sakra, ten se povedl.
Jsi veselá i v těchhle těžkých chvílích.
- Díky, kamaráde. - Běž.
Počkej. Do prdele.
SYLVIE! NEMÁM KLÍČ!
HELLOAUDREYJONES ZVEŘEJNILA PŘÍBĚH
- Neděle ráno. - Ovoce miluju.
Skaagn.
Máte tady byznys centrum?
POTVRZENÍ W-4 PROBÍHÁ TISK
PIVOVAR LUCKY PENNY
Co to je?
- Ten daňovej formulář, jak jsi ho chtěl. - Dobře.
- Máš ho vyplnit. - Jo. Půjčíš mi propisku?
- Ano. Prosím. - Děkuju.
- Jaký mám identifikační číslo? - To bys měl vědět ty.
Já to nevím. Tyhle věci ví moje máma.
Je skvělá.
Co dáme tomu z Johnnyho 66?
Asi všechno.
- Souhlasíte, mistře kuchaři? - Jo.
Ten overal.
- Dobrej, co? - Jo, líbí se mi.
Je hustej. Měli bychom je prodávat.
- Jo. - A je příjemnej.
Jo, vypadá tak.
Těžko se v něm čůrá, ale celkově je moc fajn.
- Jo. - Jo.
Příští rok
budeme prostě nadále...
Budeme na té velikosti dál stavět a...
Budeme expandovat na úroveň...
což bude další úroveň.
Víte, oblouk vesmíru... se kloní k...
No, děkuji.
To byl skvělý proslov.
Děkuji, Sylvie.
- Zabralo to. Pamatuje si moje jméno. - Jo.
Řekl: „Děkuji, Sylvie.“
Překlad titulků: Kristina Himmerová