Tšau, kallis. - Hei.
Mul on veel 23 sekundit!
START PAUS
Üks hetk, Simon!
Vinge.
Hea küll! - Üks hetk!
Viis minutit on täis. Lähme.
Oota. Oota.
Olgu. Oota.
Issand jumal. Olgu, hästi.
Nii. See on must.
Ruttu. Kähku. Kähku.
Olgu. Läheb lahti. - On sul seda vaja?
Lähen täna jälle maja vaatama. - Jah.
Seda viie vannitoaga?
Igale pereliikmele oma vannituba.
Kujutad ette? Ma ei teadnud, et nii saab. Nagu loss.
Nii palju küll tarvis pole. - Mis sul sellest? Sa situd tööl.
„Sitt“ ei öelda. - Õigus. Vabandust.
Tead mis? Kui kolime, situn kodus nagu kuningas.
Sitt, sitt, sitt.
Ära ütle „sitt“. - Kus baguette on?
Mis baguette? - Prantsuse keelde
on vaja baguette'i ja baretti. Kus on?
Mida? Kuulen esimest korda baguette'ist ja baretist.
Issand, ema. - Mida? Ma ei...
Ma ei saanud pr Laurenilt meili. Teadsid baguette'ist?
Vabandust, ei. Ma lähen. Õnn kaasa. - Baretist? Näeme.
Sa ei saa seda kinni... - Kukun läbi!
Võta see välja. - Olgu, semu.
See jääb alles. Ma tahan! - Olgu, aga sa ei saa kotti kinni.
BECKMANNI KOOL
Kuidas õhtu Williga oli? - Lõbus, umbes 30 sekundit.
Ja siis hakkas jälle draama pihta.
Me karjusime üksteise peale tänavanurgal kell üks öösel.
Issand jumal. Seda kuulates tunnen end rohkem elus kui viimased 20 aastat.
Pean rohkem karjuma.
Karjumine on nii ürgne. - Tean.
Näägutamine ei ole.
Ma ei valeta, see oli tore õhtu.
Aga ma ei suuda... Ausalt, mul pole väljamõeldud probleemide jaoks aega.
Mul on piisavalt päris probleeme. Nagu see.
Lähen täna kolmandat korda seda Encino maja vaatama.
Ja kui ma ära ei osta, jään tast maaklerina ilma.
Ütlesin, et ära palka Diane'i maakleriks. - Tean.
Ta on kontoriema. Meie jaoks liiga hea. Ta kannab kuradima pintsakut.
Saan aru. Töötad kontoris. - Jah.
Mõned meist töötavad ikka kodust.
Dressipükste kandmine ei tähenda, et mu töö pole päris.
Ta on liiga uhke. Ma tean. - Jah.
Ma tean. Kui me poleks mõlemad siin lapsevanemad,
ei võtaks ta mind üldse jutule.
Mitte iial. - Tere!
Diane! - Ära matki ta nägu.
Tere, Sylvia! - Tere!
Nii põnev päev. Teeme pakkumise!
Just nii! Tänane eesmärk on raha eest maja osta!
Olen läbinud korraliku kadalipu.
Minu süü! - Oleme sel aastal
üle 40 kodu vaatamas käinud.
Ei. - Müüsin Ellenile ja Portiale kodu
ühe päevaga.
Olen Ellenist head kuulnud. - Mina ka!
Ütlesin talle: „Otseteid pole.
Piiratud eelarvega ei saa suurt, uhiuut ja suurepärases asukohas kodu.“
Ma tean. Sul oli õigus. Sul oli õigus. Mul mitte.
Ja ta sai võrratu kõpitsemist vajava kodu.
See nõuab kindlasti tööd.
Aga nüüd, kui väiksem on lasteaias, on see imeline järgmine vaatus.
Lõpuks on selleks aega!
Igatahes, daamid, ma hilinen.
Pean minema Malibusse ühte rannamaja näitama.
Ei saa öelda, kellele, aga riimub Schminn Lieseliga.
Aga naasen hiljem Valleysse ja siis näeme jälle.
Aitäh, Diane! Oled parim. - Tšau!
Aitäh raske töö ja kannatlikkuse eest.
Õnn kaasa! - Tead, mis on?
Issand jumal.
Schminn Liesel on tegelikult mu Eesti vana-vanaisa nimi.
Ei. - Papa Schminn.
Arvasin, et Schminn Liesel oli von Trappide viies laps.
Olen kuulnud küll! Jah. - Schminnie.
Oi jumal.
SITAPEA MOBIIL
Mis veel? Teeme täna midagi põnevat?
Issand. Väga põnevat. - Jah? Räägi lähemalt.
Toon Sami vaktsineerimistõendi ära.
Esimene laagrikogemus. Jah, päris põnev.
Need on mu lemmikpäevad. - Iga päev?
Tõepoolest.
SITAPEA KÕNEPOST
Tere, Sylvia, Will siin. Mul on kohutav hädaolukord.
Pead mulle helistama.
Mis hädaolukord?
Hädaolukorda pole. Tegin lihtsalt nalja.
Kuidas sul läheb?
Olgu. Mida sa tahad?
Räägime. Mis toimetad?
Mis toimub?
Olgu, hästi. Ütlen, mis toimub. Sa jätsid oma krediitkaardi mu baari.
Persse. - Kui tahad uuesti kohtuda,
pole vaja midagi maha jätta.
Oleksid võinud mu lõunale kutsuda. - Mul pole selleks aega.
Teeme lõuna? Hilise hommikusöögi? - Ei. Ei.
Dim sumi? Viimane pakkumine. Dim sum või mitte midagi.
Olgu. Head aega, Will.
Ole nüüd. Oot. Krediitkaarti ei taha tagasi või?
Sa karjusid eile õhtul mu peale keset tänavat.
Mitte keegi ei käitu minuga niimoodi, välja arvatud kõik kolm mu last.
Sina karjusid ka. Me karjume. Inimesed karjuvad.
Pärast saatsime sõnumeid. Kõik on hästi, kombes. Pole midagi.
Ma sain üle. Saa ka.
Saa ise.
Vesi tõuseb, aga ma ei julge uuesti vett lasta.
Ma ei tea. Pumpamine võib aidata, aga ka hullemaks muuta.
Või nii? Peaksid koduremondisaadet juhtima.
Tahan siit majast välja saada.
Saad hakkama! - Issand, ajab üle!
Mida sa tegid? - Ei midagi. Vaatasin.
Oi ei! See on kõikjal! Miks mu elu selline on?
Tahad, et tuleksin koju?
Tšau! - Tšau. Armastan sind, kallis.
WC-pott!
Persse. Kurat. Ei!
Persse.
Tulen!
Mida sa siin teed?
Olen kangelane. - Mul pole selleks aega.
Olen väärt mees. Minust kirjutatakse kunagi laule.
Mida sa teed? - Mul on su abi vaja. Saad tulla?
Kas ma tohin avokaadot võtta?
Oi jumal.
Luban, et see on lihtsalt vesi.
Või nii? Olgu. - Pane see kinni.
Ma ei tea, kuidas seda peatada.
See küll hea pole.
Sina tegid või? Sinu süü?
Saad korda teha? - Jep.
Palun väga.
Aitäh. Suur aitäh. - Palun väga. Kus su mopp on?
Köögis. Aga sa ei pea rohkem aitama.
Pole midagi. 60% baarmenitööst on põrandapesu.
Aitäh. Sa ei pea enam aitama. - Sul on väga armas kodu. Väga kodune.
Mõtled, et väike. - Ei, mõtlen et väga kodukas.
Issand jumal. Siin ta iPad ongi.
Salajane iPad. Keegi vaatab pornot?
Ta on kaheksa. - Ja siis?
Ma olin kaheksaselt ülirõve.
Ära pane seda sinna! See on rõve. - Miks?
Miks see rõve on? - Sest seal pikutatakse.
See pole rõve. WC vett võib juua. - Palju asju võib.
Täpselt. Tahad juua? - Palun...
Tahad neid keermeid lutsutada?
Mida sa pärast teha tahad? Läheme randa?
Sööme austreid? Tahad kinno minna?
Ma ei saa. Mul on tegemist. Lähen ühele majale pakkumist tegema.
Jah. Pärast lõplikku ülevaatust. - Lahe. Mis sellel kohal viga on?
Kasvasime välja. Meile liiga väike.
Siin on üks vannituba. See uputab.
Räägi uuest kohast. - Võrratu!
See vajab kõpitsemist. Tuleb veidi tööd teha.
Kas ma tohin kaasa tulla? - Ei.
Palun. Olen renoveerimises hea.
Mis ajast? - Remontisin enamiku baarist.
Päriselt? - Jah, see oli algselt kanade tapamaja.
Lõpeta ära! - Jah.
Vau. - Leiame sealt siiani sulgi ja nokki.
Ma tean. Aga päriselt, tohin tulla? Minust on abi, ma luban.
Olgu. Ära lihtsalt räägi.
Ei räägi.
Ära räägi minu ega teistega.
Ei räägi. Hästi. - Eip.
Kui tihti te Audreyga kohtute?
Ei tea. Iga paari nädala tagant. Ma pole veel kõiki asju majast välja kolinud.
Nii et käin vahel sealt midagi toomas.
Mida? Miks?
Kolimine võtab aega. - Päevaga saab hakkama.
Asi pole vaid asjades. Gandalf on ikka seal.
Gandalf on Audrey käes? - Jah.
Aga ta oli sinu oma. Armastasid seda sisalikku.
Armastan Gandalfi siiani. Audrey tahtis teda endale,
sest ta arvas, et ma ei suuda tema eest hoolt kanda.
See on naeruväärne.
Ta on nagu su poeg sisaliku kehas. Sul peaks hooldusõigused olema.
Meil on ühised hooldusõigused, sest käin teda vaatamas.
Mis on?
Mida? Võid rääkida. Ütle. - Ei midagi. Ma ei tea.
Lahutusest on keeruline taastuda, kui teie elud on ikka täiesti seotud.
Lahutus on keeruline. See pole nii, et ühel päeval olete abielus
ja järgmisel ei kohtu enam iial.
Kas sa oled mõelnud, et jätad oma asju sinna
ja ta hoiab Gandalfi endale, et oleksite ikka seotud
ja et seda draamat, või mis iganes see on, elus hoida?
Kui järele mõelda, siis meie vaidlused on üsna haaravad.
Ja need viivad sageli seksini.
Näed siis. Ongi olemas.
Väga põnev.
Ei, aitäh.
Need on pinget täis tülid. - Ei, aitäh.
Kindlasti mitte. Eip. - Sul on rõve?
Ära põlga mu nämmi. - Lõpeta.
Räägi sellest majast. Mis teema sellega on?
Sellel on tugev struktuur. - Olgu.
Rohkem ruutmeetreid. Seal on bassein.
Tore. Kas see tuleb maatasa teha? Või vajab see pigem renoveerimist?
Seda pole vaja maatasa teha, aga kosmeetilistest muudatustest ka ei piisa.
See on...
See on endine hooldekodu.
Pandi COVID-i järel kinni.
Muidugi pandi. - Käi persse. Lõpeta ära.
HOOLDEKODU
Veidi teistsugune, eks? Jah. - Huvitav. Olen põnevil.
Tere! - Tere.
Jõudsidki kohale. Nii tore näha! - Tere! Tore sind näha.
Sa oled ilmselt Charlie. Lõpuks!
Tere! - Nii tore lõpuks kohtuda.
Ei. - Tere. Ei.
See on Will. Ta on mu ehitaja. - Olen Will. Ehitaja.
Tore, et vaatama tulid. - Elukutseline ehitaja.
Lisaks juhib ta Nickelodeoni saadet „We Be Jammin'“.
Isver.
Ja me õpetame lastele reggae abil enesekindlust.
Pole kuulnudki. Aga vaatan järele.
Charlie ei saanud täna tulla. Tal on tööl nii kiire.
Jah. - See maja on imeilus.
Uskumatu! - Jah.
Need „toepostid“. Ja kõik see. - Jah.
Need detailid.
1926, ilmselgelt?
1986. - Tahtsingi öelda.
Lähedal. - 50-aastane tsükkel.
Maja on seestpoolt...
6000 ruutmeetrit, ma kujutan ette? - 3500 ruutmeetrit.
Ei teagi kohe. - Aga...
Oled kindel? - Oojaa.
Kontrollime? Vaatan üle.
Jah. Krunt on 6000. - Vaatan üle.
Nii et räägime ikka 6000-st.
Lähme vaatame. Läheme nüüd neljandat ja loodetavasti viimast korda vaatama.
Tulge! - Kiidame Jahvet.
Vaata aga! - Jah.
Siin on seitse malelauda, mida pole lihtne leida. Isegi praegu.
Ära lase end segada, siin tuleb remonti teha. Jah.
Jah. See võiks olla fuajee või...
Jah. Kenad kõrged laed.
Väga kõrged, väga ruumikas...
Peaaegu ei küündigi. - ...hea akustika. Jah.
Jah, hea akustika. - Jah.
Ja see kuulub siinsesse koolipiirkonda.
Palju käsipuid ja rampe, kui turvalisus muret valmistab.
Vaadake! Kas see töötab? - Jah ja...
Töötabki! See töötab.
Kas sa saaksid selle tegelikult algasendisse tagasi tuua, palun?
Aitäh. Suur tänu.
Mis see on?
Arst.
Arst. Arst...
Jeesus Kristus.
See nupp meeldib kõigile.
Aga teate mis? Hea on see,
et kui juhtmestik on veetud, võite lihtsalt helisüsteemi paigaldada...
Oojaa. - ...läbi kogu...
See on hea mõte. - Ei, ära...
Jah, peame need ära viima. - See toimib.
Jah, ilmselt küll. Mu jumal... - Sulle sobib.
Ma lihtsalt... - Ma ei istuks sinna.
Ära isegi... - Ole ettevaatlik...
Ei. Ma ei teeks nii. Mida... - Pole midagi. Nagu võrkkiik.
Sa oled ehitaja? - Just nii.
Jah, „ehitajastan“ juba üle 10 aasta.
Ja me pole kordagi kohtunud.
Arvan, et oleme küll. Sa ei mäleta mind.
Arvan, et mäletaksin. - Ei.
Jah.
See on mu lemmiktuba. - Vau.
Sellel on kuidagi idaranniku tunnetus. - Jah, vanadekodu, Cape Codi surnukamber.
Jah, võtan selle seina maha ja teen sellest suure söögitoa,
et külalisi kutsuda ja... - Lahe. Väga äge.
Kas sulle tundub ka, et keegi on siin surnud?
Sest mulle küll tundub.
See ei ole tähtis. - Selles toas mitte. Jep.
Kas kõik need asjad jäävad majja?
Või plaanivad omanikud need järgmisesse maailma kaasa võtta?
Palun lõpeta. Lihtsalt lõpeta. Tean, et sul on lõbus, aga ma...
Aitab. - Olgu, vabandust.
Sul on õigus. See on liig. Sul on õigus.
Aitäh. Aitäh. - Vabandust. Puit on väga kena.
See pole päris. - Tore.
Ja sellest saaks Simoni tuba.
Siin on väike köögike.
Iga poisi unistus.
Aitäh.
See on Francesi tuba. - Siin on täissuuruses külmik.
Siin on hambaid ja verd.
Aga ehitan selle siit kiirelt välja, pole muret. Lihtne.
Jah, see käib lihtsalt. - Jah.
Ja see oleks Maeve'i tuba. - Veel üks väike köök.
Mida perset?
Nägite seda? Te ju nägite? - Tuuletõmbus. Lihtsalt tuul.
Seda on enne juhtunud? - Vaatame puhketuba.
See polnud tuul.
See meeldib lastele. - Mis asi?
Millest sa räägid?
Ja sellest saaks meie magamistuba.
Suur magamistuba.
Jah, ja loomulikult ehitaksime WC ja magamistoa vahele seina.
Ja kaotaksime ära kööginurga ja infusioonivarda
ja kummikardina ja kummikardina puu
ja käsipuud ja turvatalad ja...
Jah, ja siis ehitaksime siia mõned aknad...
Oojaa. - ...kuidagi.
Lihtne. Lõhute lihtsalt seina sisse augud. - See pole välissein.
Vaata seda.
Arst. - Issand! Vabandust.
Arst. - Vajuta kaks korda. See...
See nupp oli teistsugune. - Jah.
Lahe.
Kakamistool ka.
Jah.
Jääb sisse. Jah. - Jah.
Hea küll. - Jah, ma lihtsalt...
Teeme selle korda.
Palun ära mine sinna. - Ma tahan väga.
Palun. Ma palun sind. - Ma tahan väga, väga.
Pagan.
Mida Charlie sellest kohast arvab?
Talle meeldib. - Jah.
Aga talle meeldiks kõik, mis on suurem ja mahub eelarvesse.
Ta koliks ka mahajäetud videolaenutusse. - Need on nüüd kõik biokauplused.
Aga kas ma tohin aus olla?
Ei, palun, oled alati nii taktitundeline ja kena.
Olgu, see koht on košmaar.
Ja teil kulub tohutult raha,
et muuta see millekski muuks kui kohutavaks.
Miks te mõnda valmis majja ei koli? Charlie oli ju jurist?
Jah, aga meil on kolm last ja üks sissetulek.
Ja me elame Ameerika teises kõige kallimas linnas.
Hakka siis panustama ja mine tööle.
Olen 13 aastat tööturult eemal olnud ja lapsi kasvatanud.
Ma ei saa lihtsalt tööle minna.
Teen sulle CV-Keskusesse konto, eks?
Mõnedel maailma kõige lollimatel sitakottidel on tööd. Sa leiad töö.
Kui tahame suuremat maja, on see kõik, mida saame endale lubada.
Nii et kerin lihtsalt käised üles ja teen selle korda.
See võtab mõne aasta ja siis kolime sisse. - Jah, mõne aasta ja mõne krutsifiksi.
Meil on erinevad elud. See on selge, eks?
Sa võid teha, mida tahad ja käia, kus tahad,
sõgedad mütsid peas ja nii.
Emaks olemine nõuab lihtsalt, et teeksin asju, mida ma ei taha.
Sa kõlad nagu robot, eks?
Selle kohta pole reegleid. Lase see sitt lihtsalt üle.
Mida? - Jah.
Charlie tahab kolida.
Ja lapsed kasvavad, neil on oma ruumi vaja.
Tahad siin elada?
Muidugi ei taha ma siin elada, raisk. Millest sa räägid?
Ei. - Ei taha. See on kummituslik košmaar.
Siis kaome siit, kastame end pühasse vette ja sa ütled Charliele, et te ei koli siia.
Ma ütlen Charliele, kui sa lähed Audrey juurde, võtad oma asjad
ja teed sellele lõpu.
See on emotsionaalne väljapressimine.
Kuna hoolin sinust kui sõbrast, sunnid mind tegema midagi,
mida ma ei taha? - Mina hoolin rohkem.
Ma pole kindel. - Sa pead
selle suhte lõpetama. - Ma pole kindel.
Pead selle tüdruku majast kaduma. - Tead, mis?
Teeme ära, raisk. Sa blufid.
Päriselt? - Teen ära. Jah.
Nii et loobu sellest. Jah. - Päriselt?
Ütle tädile, et ei taha siin elada.
Pean ära tegema? - Jah. Kohe praegu. Nad tulevad.
Teeme ära. Meil on kokkulepe. - Kuidas ma...
Mine. Ütle. Mine. - Ma kardan.
Ütle. - Ütled ise?
Hea küll siis.
Aeg paberit määrida.
Ma tean, kõik vihkavad paberimajandust. Aga teeme ruttu ja lõbusalt.
Kirjutame su nime sinna...
Vabandust, ma lihtsalt... ma ei saa.
Sa teed nalja. - Ma lihtsalt...
Olen vallandatud. See on kindel. Ma tean. - Olgem ausad, see koht on kohutav, eks?
See on tõeline sitamaja.
See kuulus mu isale.
Väga kahju.
Issand jumal!
Nii palju parem on.
Ma ei tee enda oma. Ärme tee. Ma ei taha.
Lähme parem jäätist sööma. - Ei.
Ostan sulle jäätist. - Teeme su asja ära.
Ei taha. - Ei. Kindlasti mitte.
Ole nüüd, palun. - Kindlasti mitte.
Me läheme. - See on nii lõplik.
Kui asjad ära viin, ei astu ma enam iial sinna majja
ja mulle ei meeldi see mõte. - Will, me lähme.
Teeme ära. Pärast on hea.
Persse. - Kõik saab korda.
Teda pole kodus. Jääb ära. Lähme.
Lähme küljelt. Tule.
Halloo?
Issand.
See on Gandalf.
Vaata. - Paistab õnnetu.
Nii nukker. Nii kurb. - Jah. Ta näeb sind.
Tere. - Näebki! Vaata. Tere!
Tere! - Ta rõõmustab.
Ta on nii... - Kogu ta olek muutus.
Tere. - Ta lõi särama.
Tere, sõbrake. - Audreyt pole kodus.
Helista ja leppige aeg kokku.
Olgu? Lähme. - Ei. Teeme kohe ära.
Ma löön vedelaks. Vajan su tuge.
Teeme kohe ära, eks? - Olgu, kuidas?
Mine neljakäpukile ja roni läbi koeraukse.
Mida? Ei. - Sa pead!
See on ainus võimalus. - Roni ise.
Ma ei mahu, proovisin. - Ole nüüd.
Selleks tuleb olla väga, väga sale ja vormis ja paindlik.
Üldiselt väike, pikk torso, pikad jalad.
Tean, mida sa teed. - Väga kitsas.
Mulle meeldib. Olgu. - Hästi. Mine läbi koeraukse.
Hea küll. Teen ära.
Ruttu.
Ära vaata mu tagumikku, kui sa hüpnoosi alla ei taha sattuda.
Kogu lugupidamise juures, ei taha. Mine nüüd. Lase käia.
Väga graatsiline. Kena. - Jah.
Vaata aga. Vuhuu! - Tehtud. Jah. Hästi.
Tore. Tee uks lahti.
Hästi. Tubli töö. Näed. - Jah. Lähme.
Siiapoole. - Jah.
Will, mida sa teed?
Audrey, sa oled kodus.
Will, sa ütlesid, et see on sinu kodu. Mida sa teed?
Mida sina teed? - Sylvi...
Ei öelnud. - Sylvia, ära mängi lolli.
Nägin kaamerast, kuidas läbi koeraukse ronisid.
Sa ei öelnud, et teil on kaamerad.
Sa poleks ju siis roninud.
Tema kaitseks, ta tuli vaid oma asjadele järele,
et sellele lõpp teha. Kõik. - Sa ei saa oma asju.
Tahan oma asju. - Sa ei saa oma asju,
sest leiad kindlasti mõne vana juukseharja
ja telefonilaadija ka mujalt, selle asemel et tuua seda ettekäändeks
ja mind luuramas käia. - Ma luuran sind?
Mida veel!
Mida perset, Sylvia? Mida sina siin teed? Kas sul pole lapsi ja perekonda?
On küll. Jah, sa mäletad. On küll, jah.
Kui päriselt Willist hooliksid,
ei kisuks sa teda tagasi veidrasse energiasse,
mis teie vahel aastate eest oli. - Olgu.
Te olete nagu teismelised tüdrukud lollide hüüdnimede,
lööklausete ja omavaheliste naljadega.
Istusite neljani öösel telefoni otsas.
Mu lapsel olid koolikud. Kellega ma siis rääkima oleks pidanud?
Oma abikaasaga. - Ta magas. Meil oli süsteem.
Mina tegelesin öödega ja tema hommikutega.
Ma andsin rinda... - Mind ei koti!
Kogu teie värk oli nii veider ja destruktiivne.
Ta kutsus sind meie kohtingutele. Kandis sinu välja valitud riideid.
Mis mul muud üle jäi, kui piire seada? See polnud talle hea.
Tead mis? Nüüd, kui oleme lahus,
ei pea ma enam su kuradi õigustavaid lolle kõnesid enam kuulama.
Tegelikult pead küll, sest seisad mu elutoas,
kuhu sa ronisid läbi kuradi koeraukse nagu kuradi peni.
Kepime? - Tõmba uttu, raisk!
Välja!
Kas ma tohin WC-d kasutada?
Vabandust, et küsin. - Jah, mine lihtsalt ära.
Aitäh.
Ta ajab mu nii vihaseks.
Olid väga tubli. - Jah?
Jah, välja arvatud see osa, kus palusid tal endaga seksida.
Jah, järele mõeldes tundus see hale.
Jah. - Kui... Ta saatis ju segaseid signaale?
Ma ei saanud aru. Ei. - Päriselt? Kas me polnud samas toas?
See teeb su tuju paremaks.
Gandalf! - Jah.
Hei.
Vaata, päästsid ta. - Jah.
Ta on juba õnnelikum. Ma näen. - Ta paistab elevil.
Paistab kümme aastat noorem.
Aitäh. Tere, kullake.
Jah. - Ta on väga armas.
Ära. Ei. Ei. Hoia eemale. Mulle ei meeldi.
Vaata teda. - Peame siit kaduma.
Ta nimetas meid destruktiivseks. - Me pole! Oleme selle vastand.
Oleme konstruktiivsed. Me loome. - Konstruktiivsed!
Mis juhtus?
Äge! Jah! - Kui kahju.
Vabandust, Audrey.
Gandalf läheb sitaks käima.
G-dawg.
Olgu.
Hea küll. Just siin. Väga hea.
Nii et sa elad siin? - Siin.
Sinu kant. Äge. - Seesama, jah.
Päeval on see väga kena. Õhtuti veidi veider.
Palju koerte haukumist ja inimeste karjumist.
Ja mõni juhuslik vali pauk, mille kohta väga midagi teada ei taha.
Mõistad? - Noh...
Aga mulle meeldib. - Huvitav.
Jah. - Jah.
Aitäh abi eest.
Ma poleks vist julgenud sellele sarale ära öelda,
kui sa poleks arvamust avaldanud. Nii et aitäh.
Aitäh, et sundisid mind lõpuks Audreyga suhtlemise lõpetama
ja plaastri ära kiskuma.
Me ei peaks temaga ilmselgelt kohtuma, nii et aitäh.
Ja...
Ja? - Ja...
Aitäh, et päästsid Gandalfi... - Jah, võta heaks.
...kohutavatest oludest. - Võta heaks.
Ta ütleb ka aitäh.
Vaata, kui elevil ta on. - Jah. Vaata aga.
Suur tänu. - Võta heaks.
Tegelikult, kui aus olla,
ei oska ma Gandalfi eest hoolt kanda.
Sa ei oska sisaliku eest hoolt kanda?
Ma ei oska tegelikult kellegi eest hoolt kanda, ka iseenda.
See mängis olulist rolli ka mu lahutuses.
Võtaksid ta endale? Palun võta. - Kindlasti mitte. Kindel ei.
Sul tekkis kaitseinstinkt. Ma nägin.
Ma ei võta mitte mingil juhul endale sisalikku.
Olid teel koju, ja arvasid, et meil oleks vaja habetunud draakonit?
Jah, see oli üks neist sisaliku adopteerimise värkidest teeserval.
Ja mu süda lihtsalt murdus.
Tõesti? Sa pole varem lemmikloomi tahtnud. - Tõin ta lastele.
Enamik võtavad koera. - Koerad on nõudlikud.
Oled maja osas kindel?
Sa ei taha läbi minna, seda viimast korda vaadata?
Ei, selle majaga on nii palju jamamist. Ja Will oli nõus. Ta tuli ka vaatama.
Will käis ka?
Jah, tuli lihtsalt läbi. Vaatas värske pilguga.
Mis me talle nimeks paneme? Ma mõtlesin...
Gandalf. - Ei, mulle ei meeldi.
See on veider. - Jah?
Kuidas oleks Jessipa?
Mõtled Jessica?
Ei, Jessipa.
Ta... - Kas sulle üldse meeldivad sisalikud?
Oojaa, mu lemmikud.
Lemmikud.
Vaata ta nägu.
Talle meeldib siin. - Jah.
Armastan Jessipat.
Tõlkinud Vivika Aleksejev