- Hej, skat. - Hej.
Jeg har 23 sekunder tilbage!
Øjeblik, Simon!
Sejt.
- Okay. -Øjeblik!
De fem minutter et gået. Kom så.
Vent lidt. Vent.
Okay. Vent lidt.
Hold da op. Super.
Her. Lad os lige... Den er beskidt.
Skynd dig. Fart på.
- Okay. Så gør vi det. - Skal du bruge den?
Jeg kigger på huset igen i dag, skat. Det med fem badeværelser.
Et til hvert medlem af familien. Er det ikke vildt?
Det er som på et slot.
- Så mange har vi ikke brug for. - Du skider jo på arbejdet.
- Vi siger ikke "skide." - Nej. Undskyld.
Når vi er flyttet, vil jeg skide derhjemme som en konge.
Skide.
- Du skal ikke sige "skide." - Hvor er baguetten?
- Hvilken baguette? - Baguetten og alpehuen til fransktimen.
Det har jeg ikke hørt om før.
- Mor! - Hvad? Jeg har ikke...
Jeg har ikke fået en mail om det. Havde du hørt det?
Nej, beklager. Jeg må af sted nu. Held og lykke.
- Du må ikke lukke den... - Jeg dumper!
- Jeg vil have den! - Okay, men du må ikke lukke tasken.
SKOLE
- Hvordan gik aftenen med Will? - Det var sjovt i et halvt minut.
Så endte det igen i et stort drama.
Vi råbte og skreg ad hinanden midt på gaden kl. 1 om natten.
Hold da op. Bare at høre om det får mig til at føle mig mere levende end i 20 år.
Jeg må råbe noget mere. Det er så dyrisk. Det er ikke dyrisk at hakke på andre.
Jeg vil ikke lyve. Det var en fed aften.
Men det går ikke. Jeg har ikke tid til konstruerede problemer.
Jeg har rigelig med rigtige problemer. Som det der.
Jeg skal se huset i Encino i dag for tredje gang.
- Hvis jeg ikke køber det, dropper hun mig. - Jeg sagde, du ikke skulle hyre Diane
som købermægler.
Hun er karrieremor. Hun er over vores hylde.
Hun går sgu med blazer.
Jeg har set dig. Du arbejder på kontor, mens vi andre arbejder hjemmefra.
Selvom jeg har joggingbukser på. har jeg faktisk et job.
- Hun er for fornem for mig. - Ja.
Jeg ved det godt. Var vi ikke forældre på den samme skole,
ville hun slet ikke samarbejde med mig.
- Aldrig. - Hej!
- Diane! - Ikke imitere hendes udtryk.
- Hej, Sylvia. - Hej.
Det er en stor dag. Der skal afgives tilbud.
Nemlig. I dag skal der købes et hus med penge.
Jeg er kommet på overarbejde.
- Skyldig! - Vi har set på over 40 boliger i år.
- Nej. - Jeg fandt Ellen og Portias hus på én dag.
- Jeg har hørt meget godt om Ellen. - Ja!
Jeg sagde: "Der er ingen genveje.
Man får ikke plads, noget splinternyt og god beliggenhed for det budget."
Du havde ret, og jeg tog fejl.
Og hun fik et fantastisk håndværkertilbud.
Det er jo et projekt,
men med den lille i børnehaveklasse bliver det en drøm at arbejde på.
Endelig har jeg tiden til det.
Nu skal I høre. Jeg er sent på den.
Jeg har fremvisning af et hus på stranden i Malibu.
Navnet er hemmeligt, men det rimer på Schminn Liesel.
Men vi to ses i Valley senere.
- Tak, Diane. Du er skøn. - Hej.
Tak for dit hårde arbejde og tålmodighed. Held og lykke.
Hold da op.
Min oldefar fra Estland hed faktisk Schminn Liesel.
- Nej. - Papi Schminn.
Jeg troede, Schminn Liesel var det femte barn i von Trapp-familien.
- Ja, det har jeg også hørt. - Schminnie.
Åh nej.
NARRØV MOBIL
Hvad ellers? Sker der noget spændende i dag?
- Det bliver stort. - Lad mig høre.
Jeg skal hente Sams vaccineattest.
Han skal på lejrtur. Temmelig spændende.
- Jeg elsker den slags dage. - Altså hver dag?
Ja.
NARRØV TALEMEDDELELSE
Hej, Sylvia. Det er Will. Det er en alvorlig nødsituation.
Ring til mig.
Hvad er der sket?
Faktisk ikke noget. Det var bare for sjov.
- Hvordan går det? - Okay, hvad vil du?
Lad os sludre. Hvad laver du?
Hvad sker der?
Fint nok, så siger jeg det. Du glemte dit kort på min bar.
- Fuck. - Hvis du ville ses igen,
var det et unødvendigt trick.
- Du kunne have inviteret mig til frokost. - Jeg har ikke tid.
- Så frokost? - Nej.
- Brunch? - Nej.
Dimsum er mit sidste tilbud. Det kan du lige dimsumme over.
Farvel, Will.
Vent nu lidt. Skal du ikke have dit kort tilbage?
Du råbte ad mig ude på gaden midt om natten.
Sådan er der ingen, der behandler mig, bortset fra alle mine tre børn.
Du råbte også ad mig. Vi råber. Folk råber.
Vi skrev sammen bagefter. Det er helt fint.
Jeg har glemt det. Glem det.
Glem det selv.
Vandet stiger, men jeg tør ikke skylle ud igen.
Måske kan svupperen klare det. Eller gøre det værre.
Du burde have et gør det selv-program. Jeg er klar til at flytte.
- Du klarer det. -Åh nej. Det løber over!
- Hvad gjorde du? - Jeg kiggede på det.
Åh nej! Det er ud over det hele. Hvorfor er det mit liv?
Skal jeg komme hjem?
- Farvel. - Farvel. Jeg elsker dig.
Toilet!
Fuck. Pis. Nej!
Fuck.
Jeg er på vej!
Hvad laver du her?
- Det kaldes en heltedåd. - Det har jeg ikke tid til.
Jeg er en stor mand. Man vil skrive heltekvad om mig.
- Hvad laver du? - Jeg har brug for hjælp herude.
Må jeg tage nogle avocadoer?
Åh nej.
Det er altså bare vand.
- Er det? Okay. - Få det til at holde op. Jeg kan ikke.
Det er ikke godt.
Er det dig, der har gjort det?
- Gider du bare ordne det? - Ja.
Sådan.
- Tusind tak. - Sådan. Hvor er gulvmoppen?
I køkkenet, men det behøver du ikke gøre.
Det er helt fint. 60% af arbejdet som bartender er at moppe gulvet.
Tak. Det behøvede du ikke.
Dejligt hus. Meget hyggeligt.
Du mener småt.
Nej, jeg mener hjemligt.
Der er hans iPad.
Hemmelig iPad. Er der en, der ser porno?
- Han er otte. - Og?
Da jeg var otte, var jeg ulækker.
- Ikke der. Det er klamt. - Hvorfor?
- Hvorfor er det klamt? - Folk ligger der.
- Man kan drikke toiletvand. - Man kan mange ting.
Netop. Tørstig?
Vil du suge af moppen?
Hvad skal vi lave bagefter? Skal vi tage på stranden?
Spise østers? Gå i biografen?
Jeg kan ikke. Jeg har travlt. Jeg skal faktisk byde på hus.
- Efter en sidste fremvisning. - Fedt. Hvad er der galt med det her hus?
Vi er vokset fra det. Det er for småt til fem.
Der er kun ét badeværelse. Og det er oversvømmet.
Lad mig høre om det nye hus.
Det er et håndværkertilbud. Det trænger til en kærlig hånd.
- Må jeg tage med? - Nej.
Jeg er god til istandsættelse.
- Siden hvornår? - Jeg satte baren i stand.
- Er det rigtigt? - Ja. Før var det et fjerkræslagteri.
- Det er løgn. - Den er god nok.
- Wow. - Vi finder stadig fjer og næb.
Men må jeg komme med? Jeg lover, at jeg nok skal være nyttig.
Okay. Så længe du ikke siger noget.
- Det lader jeg være med. - Hverken til mig eller andre.
- Ikke et ord. Perfekt. - Nej.
Hvor tit ser du Audrey?
Med nogle ugers mellemrum. Jeg har stadig en del ting, jeg ikke har fået flyttet.
Så jeg tager indimellem derhen for at hente noget af mit bras.
Hvad? Hvorfor?
- Det tager lang tid at flytte. - Det kan klares på én dag.
Der er ikke kun ting. Gandalf er der stadig.
- Har Audrey Gandalf? - Ja.
Men han var jo din. Du elsker den øgle.
Jeg elsker stadig Gandalf. Hun insisterede på at beholde ham.
Hun mente ikke, at jeg var ansvarlig nok til at passe ham.
Det er da for latterligt.
Han er som en søn i øgleform for dig. Du bør have forældremyndigheden.
Den er fælles, for jeg besøger ham jævnligt.
Hvad?
- Bare sig det. - Ikke noget. Jeg ved bare ikke.
Det er svært at komme videre, hvis ens liv stadig er flettet sammen.
Skilsmisser er noget rod. Man går ikke fra at være gift
til aldrig at se hinanden igen.
Har du overvejet, om du lader dine ting blive der,
og hun beholder Gandalf, så I to kan bevare forbindelsen
og holde liv i dramaet, eller hvad det er, der foregår?
Nu du siger det, er vores skænderier faktisk ret ophidsende.
Og de fører tit til sex.
Der kan du se.
- Det er virkelig spændende. - Ellers tak.
- Vi taler om højspændte skænderier. - Nej tak.
- Vi stopper den her. - Er det for klamt?
- Du må ikke tale grimt om min glæde. - Hold op.
Lad mig så høre om huset. Hvad taler vi om her?
- Det er bygget af gode materialer. - Okay.
Det er større med flere kvadratmeter. Der er pool.
Fedt. Skal hele huset rives ned, eller skal det bare sættes lidt i stand?
Det skal ikke rives ned og heller ikke totalrenoveres.
Det er...
Det er et tidligere plejehjem.
Det lukkede efter COVID.
- Det tror jeg gerne. - Fuck dig. Fuck af.
PLEJEHJEM
- Det er lidt anderledes. - Interessant. Jeg glæder mig.
- Hej. - Hej.
- Du kom. Hvor er jeg glad for at se dig. - Dejligt at se dig.
Du må være Charlie. Endelig.
- Hej. - Dejligt endelig at møde dig.
- Nej. - Hej. Nej.
- Det er Will, min entreprenør. - Jeg er entreprenør.
- Godt, du kom. - Professionel entreprenør.
Han er også vært på Nickelodeon-programmet "We Be Jammin'."
Hold da op.
Vi lærer børn at føle sig trygge med reggae.
Det har jeg ikke hørt om. Det må jeg se.
Charlie kunne ikke komme. Han var begravet i arbejde.
- Så... - Det er vel nok et flot hus.
Helt ufatteligt.
-"Skrabepillerne." Og... alt det her. - Ja.
De her... detaljer. Det er vel fra 1926, ikke?
- 1986. - Det var det, jeg mente.
- Tæt på. - Der er en cyklus på 50 år.
Indeni er huset...
- Vel omkring 560 kvadratmeter? - Det er 325 kvadratmeter.
- Det ved jeg nu ikke helt. - Men...
- Er du sikker? - Ja.
Jeg tager lige et øjemål, ikke?
- Ja, grunden er 560. - Så man får indtrykket af 560.
Kom med ind og se. Det bliver vores fjerde og forhåbentlig sidste fremvisning.
- Kom! - Jah være lovet.
- Se lige. - Ja.
Der er syv skakbrætter. Det ser man ikke tit.
Du skal kunne se det for dig. Her bliver bygget helt om.
Wow.
- Ja, det kan være en hall eller... - Ja. Dejligt højt til loftet.
- Meget højt. Meget rummeligt. - Man kan dårligt nå dem.
- Rigtig god akustik. - Ja.
Det hører til et lokalt skoledistrikt.
Gelænder og rampe, hvis man går op i sikkerhed.
- Se lige! Virker den? - Ja, og...
Det gør den! Den virker.
Vil du være venlig at køre den tilbage på plads?
- Mange tak. - Hvad er det?
Læge.
Hold da op.
Alle elsker den knap.
Men det gode er jo, at med ledningerne i loftet, kan man sætte højttalere op...
- Ja. - ...over det hele.
- God idé. - Nej.
- Ja. Der skal ryddes ud. - Den virker.
- Ja, åbenbart. Hold da op. - Den klæder dig.
- Jeg ville bare... - Sæt dig ikke der.
- Lad være... - Pas nu på.
- Nej, det skal du ikke. - Det er som en lille hængekøje.
- Så du er altså entreprenør? - Nemlig.
Ja, jeg har entreprenøret i over ti år.
Tænk, at vi aldrig er stødt på hinanden.
Det er vi vist. Du kan bare ikke huske mig.
- Det ville jeg huske. - Nej.
Jo.
Det er mit yndlingsrum. Det oser af stemningen fra østkysten.
Som et hospice fra kolonitiden. Et lighus i Cape Cod.
Jeg vil vælte den væg og lave en stor spisestue,
- hvor vi kan have gæster og... - Vildt fedt.
Føles det, som om nogen er død herinde?
Det kan jeg fornemme.
- Det er irrelevant. - Ikke herinde. Ja.
Følger alle tingene med, eller vil ejerne have det med sig i det hinsides?
Gider du godt holde op? Jeg ved godt, du morer dig, men jeg...
- Ikke mere. - Undskyld. Du har ret. Det er for meget.
- Tak. - Undskyld. Træværket er pænt.
- Det er ikke ægte træ. - Fint.
- Det skal så være Simons værelse. - Der er et lille køkken.
Det drømmer alle drenge om.
Tak.
- Det er Frances'. - Der er et stort køleskab.
Der er tænder og blod derinde.
Men det kan jeg som entreprenør let skaffe af vejen. Intet problem.
- Ja, det er let nok at ordne. - Ja.
- Det skal være Maeves værelse. - Endnu et lille køkken.
Hvad fanden?
- I så det også, ikke? - Det er bare en trækvind.
- Er det sket før? - Lad os se på dagligstuen.
Det var ikke en trækvind.
- Ungerne vil elske det. - Elske hvad?
Hvad snakker du om?
Det skal så være vores soveværelse.
Det store soveværelse.
Vi vil jo sætte en væg op mellem toilettet og soveværelset.
Vi fjerner tekøkkenet og dropstativet
og gummiforhænget og stativet og gelænderet og...
- Ja, og så lave vinduer her. - Nå ja.
- Det er bare at lave hul i muren. - Det er ikke en ydervæg.
Se her.
- Læge. - For pokker! Undskyld.
- Læge. - Tryk to gange. Den...
Den ligner ikke den anden knap.
Cool.
- Der er en pøllestol. - Ja.
- Den følger med. - Ja.
- Godt. - Ja, jeg... Der skal sættes i stand.
- Du må ikke sætte dig. - Jeg har lyst til det.
- Jeg beder dig. - Jeg vil så gerne.
Hold da op.
Hvad synes Charlie om huset?
- Han er vild med det. - Ja.
Han siger ja til alt, der er større, og som vi har råd til.
- Han ville flytte ind i en Blockbuster. - De er desværre blevet til helsebutikker.
Men må jeg være helt ærlig?
Nej, hold dig til din vanlige høflige charme.
Det her sted er et mareridt.
Det vil koste en formue at forvandle det til noget, der ikke er frygteligt.
Hvorfor ikke noget mere indflytningsklart? Er Charlie ikke advokat?
Jo, men vi har tre børn og kun én indkomst.
- Og vi bor i den næstdyreste by i USA. - Så let måsen og få dig et job.
Jeg har været væk fra arbejdsmarkedet i 13 år med mine børn.
- Jeg kan ikke bare "få et job." - Jeg tilmelder dig jobportalen.
Nogle af verdens største paphoveder har job. Du kan godt få et job.
Hvis vi vil have et større hus, er det her det. vi har råd til.
Jeg må smøge ærmerne op og få sat skik på det.
Det vil tage nogle år, og så kan vi flytte ind.
Ja, nogle år og noget eksorcisme.
Vores liv er meget forskellige. Du kan gøre, hvad du vil, og bo, hvor du vil,
med dine skøre hatte og alt det der.
At være mor handler om at gøre en masse ting, man ikke har lyst til.
Du lyder som en robot.
De regler er ikke mejslet i sten. Sig nej til det her.
- Hvad? - Ja.
Charlie vil gerne flytte, og børnene bliver større og har brug for mere plads.
- Vil du gerne bo her? - Gu vil jeg da ej. Hvad tror du selv?
- Nej. - Det er et hjemsøgt mareridtshus.
Skal vi så ikke skride, sjaske os til med vievand
og fortælle Charlie, at I ikke skal bo her?
Det fortæller jeg Charlie, hvis du tager hjem til Audrey og henter dine ting.
- Får det afsluttet. - Det er jo følelsesmæssig afpresning.
Vil du som min ven tvinge mig til noget,
- jeg ikke vil? - Jeg holder mere af dig.
- Det ved jeg nu ikke. - Du skal ud af det forhold.
- Du skal ud af hendes hus. - Ved du hvad?
Det er kraftedeme en aftale. Jeg tager dig på ordet.
- Seriøst? - Ja, jeg gør det.
Så trækker du stikket her. Sig til den uhyggelige dame, at du ikke vil bo her.
- Så nu skal jeg gøre det? - Lige nu. De er på vej.
- Vi har lavet en aftale. - Hvordan...
- Sig det. Kom så. - Jeg tør ikke. Vil du sige det?
Godt, alle sammen. Nu er det dokumenttid.
Alle hader dokumenter, men jeg gør det sjovt og hurtigt.
Vi skal bare have dit navn...
Jeg er ked af det. Jeg kan ikke.
Det kan du ikke mene.
- Nu bliver jeg droppet. Det ved jeg godt. - Lad os være ærlige. Det er et skodhus.
Altså, det er jo lort med lort på.
Det var min fars.
Det gør mig ondt.
Hold da op!
Jeg har det meget bedre nu.
Lad os droppe min del. Jeg har ikke lyst.
- Lad os købe is i stedet. - Nej.
- Jeg giver is. - Vi gør din del.
- Jeg har ikke lyst. Jeg beder dig. - Ikke tale om.
- Vi gør det. - Det er så endegyldigt.
Når jeg har hentet mine ting, kommer jeg aldrig tilbage,
- og det er en frygtelig tanke. - Will, vi gør det. Det bliver en lettelse.
- Fuck. - Det bliver godt.
- Hun er ikke hjemme. Det er skæbnen. Kom. - Lad os gå rundtom.
Hallo?
Hold da kæft.
Det er Gandalf.
Han ser trist ud.
- Han ser nedtrykt ud. - Ja. Han kan se dig.
- Hej. - Ja. Se. Hej.
Han lyser op. Han virker helt anderledes nu.
- Hej. - Han lyste straks op.
- Hej, lille ven. - Hun er ikke hjemme.
Du må ringe om, hvornår du kan hente tingene.
Nej, vi gør det nu. Mit mod svigter. Jeg har brug for din støtte.
- Nu gør vi det, ikke? - Godt. Men hvordan?
Kravl ind ad hundedøren.
- Hvad? Det kan du selv gøre. - Jeg har prøvet. Jeg er for stor.
Man skal være uhyre slank og adræt og fleksibel.
Alt i alt lille med lang overkrop og lange ben.
- Jeg ved godt, hvad du har gang i. - Smal.
- Det kan jeg godt lide. - Godt. Ind ad hundedøren.
Fint. Det kan jeg godt klare.
Skynd dig.
Du skal ikke glo på min røv, medmindre du vil hypnotiseres.
Det vil jeg med forlov ikke.
Kom nu bare.
- Elegant. Flot. - Ja.
- Se der. - Du klarer det. Godt.
Flot. Luk døren op.
- Flot klaret. Her. - Ja. Sådan.
- Denne vej. - Ja.
Will, hvad har du gang i?
Audrey, du er hjemme.
Will, du sagde, det var dit hus. Hvad er det, du laver?
- Hvad laver du? - Sylvi...
- Nej, jeg sagde ej. - Sylvia, du skal ikke spille dum.
Jeg så på overvågningen, at du kravlede ind.
- Du sagde ikke noget om et kamera. - Så havde du ikke gjort det.
Han kommer altså bare for at hente sine ting
- og få det her afsluttet. - Du får ikke dine ting.
- Jeg vil have dem. - Nej,
for du kan nok godt finde en gammel hårbørste
og en oplader i stedet for at bruge det som undskyldning
- for at komme og stalke mig. - Stalker jeg dig nu?
Som om.
Hvorfor fanden er du her, Sylvia? Har du ikke børn og familie?
Jo. Det kunne du godt huske.
Hvis du holdt af Will, ville du ikke trække ham ind i den syge dynamik,
- I to altid har haft. - Okay.
I er som et par teenagepiger med jeres tåbelige kælenavne
og de interne jokes. I talte konstant i telefon til kl. 4 om natten.
Min baby havde kolik. Hvem skulle jeg ellers tale med?
- Din mand. - Han sov. Vi havde et system.
Jeg tog mig af nætterne, og han klarede morgenerne.
- Så jeg ammede... - Det vil jeg skide på.
Jeres venskab var så mærkeligt og destruktivt.
Han tog dig med på vores kæresteaftener.
Du valgte tøj til ham.
Skulle jeg ikke sætte grænser for det? Det var ikke godt for ham.
Nu hvor vi er skilt, behøver jeg ikke høre på dine selvfede prædikener længere.
Jo, faktisk, for du står i min spisestue
efter at være kravlet ind ad hundedøren som en forbandet køter.
- Skal vi kneppe? - Skrid så!
Ud!
- Må jeg låne toilettet? Jeg beklager. - Så gør det dog.
Tak.
Hun gør mig rasende.
- Flot klaret. - Var det?
Bortset fra dit ønske om at dyrke sex med hende.
Ja, det... I bagklogskabens lys føltes det lidt ynkeligt.
- Ja. - Hun sendte blandede signaler.
- Det opfangede jeg ikke. - Seriøst? Var vi ikke det samme sted?
Det her kan hjælpe på humøret.
- Det er Gandalf. - Ja.
Hej.
Du reddede ham.
- Han er allerede mere glad. - Han ser ti år yngre ud.
Tak. Hej, lille skat.
- Ja. - Han er så sød.
Lad være. Nej.
Væk med den! Jeg kan ikke lide det.
- Se ham dog. - Vi må væk.
- Tænk, at hun kaldte os destruktive. - Vi er det stik modsatte.
- Vi er konstruktive. Skabende. - Konstruktive.
Hvad skete der?
- Flot! Ja! - Hvor pinligt.
Undskyld, Audrey.- Gandalf er helt oppe at køre over det.
G-drengen.
Okay.
Godt. Sådan. Det er perfekt.
- Her bor du så? - Ja.
- Det er dit kvarter. Fedt. - Ja.
Der er rigtig fint om dagen. Om natten er der lidt syret.
Der er mange gøende hunde og skrigende mennesker.
Og indimellem et højt brag, man ikke stiller for mange spørgsmål om.
- Ikke? - Tja...
- Men det er fint. - Interessant.
Tak for i dag.
Jeg havde ikke haft modet til at sige nej til den rotterede uden dig. Tak for det.
Jamen tak for, at du fik mig til endelig at kappe båndet til Audrey
og rive plasteret af.
Jeg burde jo aldrig se hende igen, så tak for det.
Og...
- Og? - Og...
Tak, fordi du reddede Gandalf
- fra det skrækkelige sted. - Selv tak.
Han siger også tak. Se, hvor glad han er.
Ja, se bare.
- Det var pænt af dig. - Selv tak.
Hvis jeg skal være helt ærlig, egner jeg mig ikke til at passe Gandalf.
Kan du ikke passe en øgle?
Jeg kan ikke tage vare på noget som helst, deriblandt mig selv.
Det var stærkt medvirkende til skilsmissen.
- Vil du ikke nok tage ham? - Ikke tale om.
Helt instinktivt passer du på ham. Det så jeg.
Under ingen omstændigheder tager jeg den øgle.
Så du var på vej hjem
og syntes, vi skulle have en skægagam?
Ja, ved vejen var der sådan et sted, hvor man kan adoptere en øgle.
Det gik lige i hjertet på mig.
- Du har aldrig villet have et kæledyr. - Den er til børnene.
- De fleste får en hund. - Hunde er besværlige.
Er du sikker på det med huset? Du vil ikke derhen en sidste gang?
Nej, det hus er ikke andet end bøvl. Will var enig. Han så det også.
- Var Will der? - Ja, han så det med friske øjne.
Hvad skal han hedde? Jeg tænkte på...
- Gandalf. - Det kan jeg ikke lide.
- Det er underligt. - Hvad med Jessipa?
- Mener du Jessica? - Nej, Jessipa.
- Kan du overhovedet lide øgler? - Ja da, jeg elsker dem.
Elsker dem.
Se hende lige.
- Man kan se, hun elsker at være her. - Ja.
Jeg elsker Jessipa.
Tekster af: Eskil Hein