Toaleta e parc de distracții? De ce v-ați jucat cu apă?
- Îmi cer scuze! - Nu ne-am jucat cu apă.
Să spunem că v-ați jucat cu focul fiindcă fumați, golanilor?
Faceți curat o săptămână!
- Domnule! - Ce?
- Vreți două săptămâni? - Am făcut și săptămâna trecută.
- Nu puteți să ne iertați? - Nu ne pedepsiți!
- A naibii Seong-A… - Park Seong-A!
Stai acolo și zi!
Cred că e o neînțelegere.
Că te-ai furișat în toaleta băieților sau că m-ai udat? Care din ele?
Ambele. Era ceva în toaleta băieților și încercam să scap de ea.
- Ce era? - O fanto…
Un gândac-fantomă!
Da, asta am văzut. Urăsc gândacii și am vrut să-l omor.
Încercam să-l prind, când…
știi restul.
Uite care-i treaba. Eu n-am probleme cu gândacii.
Măcar ei nu mă udă și nu-mi aduc pedepse.
Cât despre pericol, tu ești mult mai periculoasă.
Stai departe de mine!
- Dar… - Stai pe loc!
Măcar te-am salvat.
Prima mea iubire!
E numai vina lui Park Seong-A că fac curat.
Știi filmulețul?
Vrei să pornești un incendiu?
- Nu mi-e frică de tine. - Ba să-ți fie!
Gura! Nu mi-e frică de tine.
Nici acum?
Jin-ung, nu te-am văzut.
Salut!
Acum mă saluți?
Nu vorbeam cu tine adineauri.
De fapt, ba da.
Auzi…
aberezi.
Ar fi cazul să te oprești, da? Să știi că bat și fete.
Atunci n-o să mai aberez.
Ce-i aia să aberezi? Să bei bere? Știi de ce am venit aici?
Ca să fac curat în curte în locul vostru!
Înțelegi?
Kim Jin-ung, înțelegi că încercam să fiu drăguță?
- Nu știam. - Exact!
Nu știi nimic.
- Hai, fugi de-aici! Pleacă! - Poți să faci curat aici singură?
- Baftă! - Da.
- Spor! - Mă descurc.
Mulțam!
Ce tare! Mergem să ne cumpărăm ceva?
Ce m-am speriat! Am crezut că chiar o să mă bată.
Ce să ne luăm?
Ramyeon cu cârnați. Hai!
Bok-i?
Te-am ajutat fiindcă ești drăguț.
Ce ciudată!
SALVEAZĂ-L!
Afurisita de fantomă de apă!
Ce mâini calde! Mi-e mai bine acum.
Preferă gândacii în locul meu, dar l-am salvat.
Nenorocul nu se va opri aici. O să-l urmărească timp de 21 de zile.
Și asta nu-i tot. Era cu susul în jos, deci e foarte slăbit.
L-ai salvat o singură dată. Ăsta nu-i motiv de laudă.
Ce, ești amatoare?
Nu poți să mă feliciți și atât?
Ce plan ai în continuare?
Nu știu. Am folosit toate cele zece talismane.
Fantomă de apă era foarte puternică.
Nu te arunca cu capul înainte. Întâi ai răbdare și fă un plan.
Tu le-ai făcut? Pentru mine?
De ce aș face asta pentru protejata mea incorigibilă?
Le am de la un expert. Îl cunoști.
De-asta…
De-asta n-am vrut să-i fac talismane.
Mamă…
Stai puțin!
- Aoleu! - Mamă, te iubesc!
- Ai crescut de-acum. Lasă-mă! - Dar tot te iubesc la infinit!
Mulțumesc!
Crezi că am făcut cum mi-ai cerut?
O să vedeți ce vă așteaptă!
Am terminat de măturat.
Crezi că o să reușești așa? Fii atentă!
- Ești bine? - Da. Vedeți-vă de treabă.
O să-mi treacă. Am avut noroc.
Incredibil!
Ai fost top!
Luați loc!
Hai mai repede!
Bunica lui Gyeon-U a adus gustări pentru noii lui prieteni. Aplauze!
Ajunge!
- Mo Beom, e bun? - Da. Nu ne cumpărați și de băut?
Ora s-a terminat. S-a sunat.
Mâncarea e delicioasă!
- Faceți curat înainte să plecați! - Da, domnule!
M-ai speriat.
- Ce faci? - Credeam că ești Gyeon-U.
- Nu mă descurc singură. - Ce lașă ești!
Dă-mi talismanul și telefonul.
- Mulțumesc! - Copii!
Nu cumva e telefonul lui Gyeon-U?
Eu am pictat florile galbene.
Chifteluțele de orez sunt mită.
- E ceva putred la mijloc. - Putred?
- Nu-mi miroase a bine deloc. - Zici?
E ceva putred?
Hai să căutăm contul de Stargram al nou-venitului.
JU-MONG BAE GYEON-U ASUL DE LA LICEUL JOONHYUN
„Următorul membru al naționalei”? Atunci ce caută aici?
Sunteți drăguți că i-ați găsit telefonul și acum mă conduceți acasă.
Oricum avem același drum.
- Vă simțiți bine? - Da. N-am nimic.
Bunico! Scuze, mi-am pierdut telefonul.
L-au găsit ei.
Pare diferit.
Ați umblat la el, nu?
La telefon? De ce?
Exact. De ce? Ți se pare că n-avem bun-simț?
Tu s-ar putea să nu ai.
- Deja ți-ai făcut noi prieteni. - Nu-s prietenii mei.
Eu aș vrea să fiu.
Doamnă, aș vrea să mă împrietenesc cu Gyeon-U.
Oamenii obișnuiți îi evită pe năpăstuiți.
Le dau de pomană, dar nu mănâncă cu ei.
Hai să mâncăm împreună și să ne împrietenim!
Ce? Nou-venitul a fost arcaș?
- Medaliat cu aur? Incredibil! - E de la liceul Joonghyun.
Era talentat. A luat aur la toate concursurile.
Prin urmare, ce caută la liceul nostru? Echipa de tir cu arcul e ultima pe țară.
- Poate l-au recrutat. - Exact.
Așa credeți?
„E piroman. A fost dat afară din echipă fiindcă a dat foc internatului.”
- E dus. E nebun! - V-am zis că ceva nu-mi miroase a bine!
„Gătiți pentru noi ca să ne împrietenim”?
N-ai pic de rușine?
Plus că i-am luat telefonul, nu i l-am găsit.
Gura! Am un plan.
Toți pleacă acasă cu excepția mea.
Tu erai!
Nu-i așa?
Ce zici? Cu tine vorbesc! Chiar nu te interesează tirul cu arcul?
- De ce mă bateți la cap? Fiți realist! - Tu ar trebui să fii realist.
Cu constituția ta… Vai de mine!
- N-ar trebui să te irosești așa. - Ba chiar asta o să fac.
- Țara are de pierdut. - Ba nu.
Măi…
E nevoie de mai multe talismane pentru nenorocul lui Gyeon-U.
Sunt mai eficiente, mai ales puse într-un loc unde stă des.
Deci ai rugat-o să gătească pentru noi ca să le ascunzi la el acasă…
Tu o să le distragi atenția, iar eu o să le ascund.
Se poate?
Am zis: „Se poate?”
Te rog, lasă-mă să intru.
Mulțumesc pentru invitație!
Auzi…
- Ia loc aici! - Bine.
Mulțumesc! Apropo, unde e camera ta?
De ce?
- De curiozitate. - Lasă că-ți trece.
Rămâi aici până se întoarce bunică-mea de la magazin.
- De ce? Vreau să văd casa. - Nu mișca!
Stai jos!
Rămâi acolo!
Doar pe pernă.
MĂCELĂRIA JINI
- Doamnă… - Da?
Îmi pare rău, dar sunt vegan. Mănânc doar legume și fructe.
- Nu pot să mănânc carne. - Serios?
Haideți să mergem în altă parte.
Ce faci?
Stau pe pernă.
Vrei să te dau afară?
Nu.
Pentru tine.
Ai încălzit-o? E caldă.
Ce drăguț!
N-o bea. Dă-mi-o înapoi.
- De ce? - Fiindcă așa vreau eu.
- Ba nu. E apa mea. - Dă-mi-o!
Hei!
Dar…
Ce e?
De ce?
Tu ai început.
Vai!
Vi s-o fi făcut foame. Pregătesc rapid ceva.
Tu ai vărsat-o. N-a fost vina mea. Nu mă dați afară.
Ce e?
- Ce-i cu tensiunea asta? - Cum adică?
Ați cumpărat doar verdețuri?
Acum sunt vegan.
Cred că vă e foame.
Mâncați! Am pregătit destul.
- Sărut mâna pentru masă! - Poftim!
- Să mâncăm! - Da.
- Poftim! - Tu prima, bunico.
- Ce bunătate! - Totul e foarte gustos, doamnă.
Mulțumesc! Mai luați!
Te-a crescut bine de una singură. Să ai grijă de ea!
- Adică… - Nu-i chiar așa.
Părinții lui lucrează în altă țară.
L-au lăsat în grija mea și vin rar fiindcă sunt mereu la muncă.
Dar păstrăm legătura și ne sună tot timpul.
Nu-i așa, Gyeon-U?
- Îmi cer scuze! Am întrecut măsura. - Nu-i nimic.
Haideți, mâncați tot!
Sunt adoptată.
Nu mi-am văzut părinții de mult. Locuiesc cu mama mea adoptivă.
Să zicem că știe să mânuiască un cuțit, dar nu știe să gătească.
Nici eu nu mă pricep. N-am mai mâncat japchae atât de bun!
E nemaipomenit.
Delicios!
Vai, mănâncă pe săturate! Am făcut destul.
- Poftim! Mai pune-ți dacă vrei. - Mulțumesc mult! Da.
E foarte bun.
O cheamă Seong-A? E o fată foarte puternică, nu?
Arăt ca una?
Nu știu dacă e puternică sau dacă doar se preface.
Vino să vorbim.
Ce-i?
Ai fost adoptată?
Legal, nu.
Părinții mei buni m-au lăsat cu mama când aveam opt ani.
Se vorbește despre lucrurile astea cu atâta dezinvoltură?
Nu știu. E o situație rar întâlnită.
Dar chiar nu e mare scofală.
Când e, oamenii reacționează ca bunica lui Gyeon-U. Spun o minciună.
Ironic, situația devine și mai evidentă. Asta-i viața.
Dacă ești curajos, ești compătimit. Dacă ești trist, ești umilit.
Dacă te ascunzi, adevărul devine slăbiciunea ta.
Ca să arăți că nu-i mare scofală, vorbește despre asta cu nonșalanță.
Asta e camera lui Gyeon-U?
- Cred că da. - Bravo, Pyo Ji-ho!
E ultimul talisman. Unde să-l ascund?
Poate acolo.
Te ajut eu.
Ce s-a auzit?
Ce prost sunt! Puștiul de mai devreme…
Era Bae Gyeon-U!
Uită-te aici, Bae Gyeon-U!
- Și aici! - Bunico, vreau una și cu tine.
Poftim!
- Bravo! - Mulțumesc!
Unu, doi, trei!
CONCURSUL NAȚIONAL DE TIR CU ARCUL
INDIVIDUAL COMPUS
ÎNVINGĂTOR PROBA MASCULINĂ CU ARCUL RECURBAT
Ești arcaș? Sigur ești talentat. Uite câte medalii de aur!
- Așa e. Putem veni să te vedem? - Am renunțat.
Îmi scotociți prin lucruri la mine acasă. Nu sunteți cam prost-crescuți?
Ce e? Te-ai rănit?
Nu, n-am nimic.
Seong-A n-are nimic. Eu sunt cel rănit.
Ce ai pățit?
Ce ai? Te simți bine?
Sentimentele mele…
Mi-ai rănit sentimentele.
Ce mă doare!
Îmi pare rău! Eu am dărâmat cutia. Ji-ho n-a greșit cu nimic. O să strâng eu.
Alo?
Unde ești, domnișoară? Te așteaptă clienții.
Așa e.
Bine.
Trebuie să plec la slujba part-time. O să mă întorc ca să fac curat.
Scuze, dar am întârziat.
- Stai! - Noapte bună, doamnă!
Termină târziu în fiecare seară. N-o să se întoarcă. În fine, e o nebună.
Stai!
- Poftim! - Poșeta… Mulțumesc!
Stai!
- Mulțumesc, Zâna Cerului și a Pământului! - Cu plăcere!
Ce? Cum v-ați dat seama?
- Credeam că ești Gyeon-U. - Dă-mi talismanul și telefonul.
Mulțumesc!
O să-l salvez.
O să alung nenorocul.
Vă promit că va scăpa de el peste trei săptămâni.
Vorbim data viitoare.
Vin acum, doamnă.
Ce ai văzut azi…
Nu-mi pasă dacă mă bârfești, dar nu te purta de parcă am fi prieteni.
- Spune-i și lui Seong-A. - Cum adică?
Nu vreau să fim prieteni.
Fiindcă am scăpat cutia pe jos?
- A fost o simplă greșeală… - Nu-i asta.
N-am nimic cu voi, stai liniștit, doar că nu-mi plac oamenii.
Ești mult mai nebun decât Park Seong-A.
Bae Gyeon-U de la liceul Joonghyun?
A fost dat afară. Cariera lui s-a încheiat.
Gyeon-U, nu-ți ceri iertare?
Medaliat!
Aur de fiecare dată!
De-asta au decis să-l transfere și să mușamalizeze povestea cu incendiul.
N-au mers la poliție.
- Dar e grav. Oare au procedat corect? - Tocmai asta zic!
Ar trebui să fie la școala de corecție, nu aici, tocmai la noi în clasă!
- Ce ne facem, Beom? Mor de frică! - Termină! Ești greu.
Ce tot bârfiți în dimineața asta?
Park Seong-A!
- Ce-i? - Gyeon-U ți-a zis ceva?
Nu mi-a zis nimic.
L-am salutat de dimineață, dar nu mi-a răspuns.
Și tot zâmbești?
Nu te purta de parcă am fi prieteni. Spune-i și lui Seong-A.
Nu vrea să fie prietenul nostru. M-a rugat să-ți transmit.
De ce nu?
Nou-venitul e piroman.
Ferește-te de el!
Nu știu. Poate e doar un adolescent neînțeles.
A, da. Ai auzit?
Noul elev dintr-a zecea… frumosul.
- Am auzit că e piroman. - Pe bune?
- Da, a dat foc la ceva. - Vorbești serios? Mă sperii.
- Piroman? - Nu te uita la el!
Nou-venitul e piroman.
Nu te uita!
- De ce a dat foc? - Ce?
Haideți!
E cu capul? De ce a dat foc?
Ce aiurea!
Nu te deranjez, nu? Aici, Pyo Ji-ho!
Ce bine arată!
E bun.
V-am zis că nu vreau să fim prieteni. Faceți asta din milă?
- N-ați auzit zvonurile? - Ba da.
Carnea e bună.
Tu nu vrei? Dacă mănânci, o să crești mare!
N-ai zis că n-ai alege un criminal? Nu te deranjează ce a făcut?
- Și piromanii sunt la fel de periculoși. - Atunci?
Accidentele se țin lanț în jurul celor blestemați cu nenoroc.
Tot felul de spirite rele vor să-i omoare.
Văd mai multe decât ceilalți și cred în ceea ce văd, nu în zvonuri.
- Și ce ai văzut? - Dovada că e un om bun.
Încălzește apa pentru tine când asta e tot ce are de oferit.
Ca să fie caldă.
- M-am întors! - Bine.
Miroase delicios!
- De ce ai gătit atâta? - Pentru o prietenă din cartier.
Deja ți-ai făcut o prietenă?
E foarte drăguță. Ne-am înțeles din prima. Mă întorc repede.
- Nu vrei să te conduc? - Mai bine mănânci.
Dar…
- Am văzut că ți-a plăcut japchae ieri. - Aveți dreptate. E delicios.
- Vai de mine, nu te grăbi. - N-aveți voie să intrați!
Vreau să verific ceva.
Gyeon-U…
Ce faci aici?
Acum o pui să-ți gătească?
Ce e? Nu-ți ajunge că ne escrochezi?
Ești o nerușinată și ai întrecut măsura!
„Nerușinată”?
Gyeon-U, nu-i așa.
- Hai să mergem. - Stai, Gyeon-U…
Îmi pare foarte rău!
Gyeon-U, ascultă-mă. Nu e ce crezi!
Te simți bine, Zână?
E din ce în ce mai recalcitrant.
Cred că ești foarte speriată.
Doamnă…
ce are Gyeon-U?
Nici eu nu înțeleg. Bunica lui e atât de blândă.
Cu cine o semăna?
Nu. Nu mă refeream la asta.
Acum cred că o să moară ars.
Ferească cerul!
De ce ești mereu la un pas de moarte, frumosule!
Gyeon-U, îmi pare rău!
Iartă-mă! N-am vrut să te supăr.
- Iartă-mă, Gyeon-U! - De ce-ți ceri iertare?
E numai vina mea.
Din cauza mea te simți obligată să-i duci mâncare!
Nu sunt supărat pe tine…
ci pe mine.
Tu n-ai greșit cu nimic.
Gyeon-U…
- Duci gunoiul? Dar nu e plin. - Oricum trebuie să mă duc să mătur.
- Ce m-a speriat! - Era să mor de frică.
N-a plecat de bunăvoie. L-au forțat să plece.
Unde e Gyeon-U?
- Asta-i tot? - Salut! Unde e Gyeon-U?
Duce gunoiul.
- La magazie? - Da.
L-a lăsat aici…
Iese fum?
Ăla e fum?
Arde ceva?
- Unde? - Acolo.
Alo? Sunt Park Seong-A, prietena lui Gyeon-U. El nu e, dar…
Ce? A închis.
În fine.
„Generalul Dongcheon e cel mai mare tăntălău”?
Naiba să te ia…
Maestrul florilor!
Ajutor!
Te rog, ajută-mă!
E numai vina mea. Îmi pare rău!
Revino-ți!
Iartă-mă, Hui-na. E numai vina mea.
LICEUL JOONGHYUN
Hui-na, te rog!
Gyeon-U, nu-ți ceri iertare?
Eu vreau să-ți cer iertare.
Mai bine ai muri.
Bine. Așa o să fac.
Gyeon-U!
Bae Gyeon-U!
- Gyeon-U! - Pleacă! Nu te apropia de mine.
Sarea n-o să-l alunge mult timp.
- Gyeon-U! - Pleacă!
Gyeon-U, hai…
Hai să plecăm de aici împreună!
RAPORT DESPRE INCIDENT
De ce l-ați pus să scrie un raport? Credeți că a dat foc magaziei intenționat?
De-asta l-am rugat să scrie raportul. Vreau să aflu ce s-a întâmplat.
- El e victima blocată înăuntru. - Are dreptate. Gyeon-U era să moară.
Ce pot face când ceilalți îl suspectează? Mi-au zis că circulă un zvon.
- Trebuie să aflu circumstanțele… - Circumstanțele?
Singura circumstanță e că-l acuzați pe nedrept.
- Mai există vreo alta? - Park Seong-A…
Mereu ai fost așa elocventă? Mă bucur că nu mai dormi pe tine.
- Domnule… - Du-te și întreabă-l pe el.
L-am rugat să-mi explice ce-i cu zvonurile și s-a oferit să scrie un raport.
Nu sunt un profesor rău. El singur a ales.
- Dar… - Sunt ocupat. Hai, fugi la culcare!
ÎMI PARE RĂU…
CANCELARIE
- Îți mulțumesc că m-ai salvat. - A fost un simplu accident.
De ce nu le explici? De ce faci ce ți se spune?
Asta face să pară…
că tu ai dat foc magaziei.
Ai dovezi că n-am fost eu?
Ai?
- Eu și Ji-ho am văzut totul. - Ați venit să mă salvați.
- N-ați văzut începutul. - Te-a văzut cineva dând foc?
Mi-ai zis că zâmbetul nu transformă răul în bine.
Tu de ce nu faci nimic? Ar însemna să faci din rău bine?
E problema ta, nu a altora.
În cazul ăsta, de ce te bagi de parcă ar fi problema ta?
Vrei cu disperare să ajuți un amărât?
Dacă vrei să ajuți pe cineva, uită-te în oglindă.
Zâmbetul tău e jalnic.
În fine…
Ferește-te de mine sau o să ajungi mai rău.
Cui îi pasă dacă e vina mea? Dacă toți cred că e, atunci au dreptate.
Afurisita fantomă de foc!
A fugit deja.
Lucrezi chiar dacă ești deprimată.
De ce au construit liceul într-un loc plin de fantome?
O să continui proiectul „Salvarea lui Bae Gyeon-U”?
Ar trebui, dar nu știu…
Când fac un pas spre el,
vreau să facă un pas înapoi, dar el face vreo zece.
Mă simt oribil.
E de înțeles. Ai trecut prin atâtea și ți-a dat cu flit.
Nu mi-a dat cu flit. Mi-a zis să nu mă apropii.
E același lucru.
Nu ți se pare cam nerecunoscător? Se poartă urât și cu alții.
- Întinzi coarda. - Ba nu.
- Concentrați-vă! - Da, domnule.
- Eliberați cu încredere! - Da.
Ține brațul aproape!
- Trage ca de obicei! - Da, domnule.
Uite-l pe arcașul Bae Gyeon-U.
Cărui fapt îi datorăm onoarea?
M-a sunat antrenorul Jeong. N-o să mă alătur echipei.
Obraznicule!
- Nici nu m-ai lăsat să… - Refuz.
E închis.
Azi nu e deschis.
Nu sunteți o clientă. Vă rog, intrați!
Gyeon-U refuză să-și deschidă sufletul, nu?
Nu-i vorba că refuză să se deschidă. E ferecat cu lacătul.
E ca o insulă pustie, unde nimeni n-are voie să pună piciorul.
Ai dreptate.
Va fi nevoie de mult efort ca să ajungi la inima lui.
De fiecare dată când a construit un pod ca să-și lege insula de uscat,
oamenii l-au distrus fără milă.
Nici măcar părinții lui nu vor să țină legătura cu el.
Gyeon-U a fost blestemat cu nenoroc încă din naștere.
„Mori, micuțule.”
Asta îi spunea universul în timp ce accidentele se țineau lanț.
URGENȚE
Gyeon-U!
Te simți bine?
Am încercat toate metodele ca să alungăm nenorocul.
Am străbătut țara în lung și-n lat,
pe la șamani și prezicătoare care-și făcuseră un renume.
Cred că v-a fost greu.
Nu, n-a fost greu deloc.
Mereu mi-a zâmbit cu atâta căldură!
După ce a fost la un pas de moarte de atâtea ori,
nu s-a temut niciodată și nu s-a lăsat intimidat.
Zâmbetul lui îmi amintește de copacii mângâiați de razele soarelui.
N-a fost greu deloc. Prezența lui mi-a umplut inima.
Ai crede…
că nenorocul ucide, nu?
Nu-i adevărat.
Jignirile din cauza nenorocului,
părinții care le interzic copiilor să se joace cu tine
sau pariurile celor din jur despre când vei muri…
Dacă un om viu e tratat ca un mort,
acesta începe să dispară treptat-treptat.
Oamenii…
ucid alți oameni.
- Chiar renunți la tir cu arcul? - Da.
Bae Gyeon-U e blestemat.
Am auzit. S-au întâmplat accidente la toate concursurile.
Un autobuz s-a răsturnat, tavanul a căzut și sportivii au făcut toxiinfecție…
Probabil e bântuit. În jurul lui se întâmplă lucruri rele.
Care-s calitățile unui arcaș?
Control și concentrare. Accidentele afectează sportivii.
Am căzut de pe primul loc după ce ni s-a alăturat Gyeon-U.
- Dar n-a câștigat medalii de aur? - Doar lui îi mergea bine. Atât.
- Tocmai asta e cel mai nasol. - Am înțeles.
Copiii invidioși au dat vina pe el pentru incendiu, nu?
- Și antrenorii au închis ochii. - Nu.
- Gyeon-U însuși și-a recunoscut vina. - Ce?
N-a zis că el a dat foc, ci că focul a început din vina lui.
Colegii s-au plâns că n-a fost pedepsit și, uite-așa, s-a dus spiritul de echipă.
Ce puteam face?
Trebuia să aleg între Gyeon-U și ceilalți sportivi.
De-asta i-am zis să plece.
Da, e clar.
În primul rând, tu n-o să ajungi niciodată Isus.
Ai abandonat oaia pierdută, ca să le salvezi pe celelalte 99.
Nu-i nimic. Îl iau eu.
Am fost profesor la o tabără de studiu biblic.
Sunt expert în oi pierdute.
Am plecat.
Stai, Ju-seop. E o fire dificilă.
Și eu cum crezi că sunt?
De ce ai ales să tragi cu arcul?
Bunicii mele i-a plăcut ideea.
Ca să vezi!
Atunci care e problema? Continuă să te antrenezi!
La ultimul concurs câștigat, bunica ta era foarte încântată.
N-am renunțat din cauza colegilor.
După un timp te obișnuiești cu faptul că ceilalți nu te au la suflet.
În plus, o am pe bunica și e suficient.
Dar…
când vine la concursuri, vede ura celorlalți față de mine.
Chiar nu-i nevoie să știe și ea.
Faptul că-i vede…
mi se pare insuportabil.
O seară bună! Nu ne vom revedea.
Sărmana mea oaie pierdută! Ești atât de dulce și de drăgălaș.
Te-ai descurca perfect.
Dragul meu Gyeon-U!
Sărmanul meu copilaș!
Mi-e milă de el când îi văd ochii, când îi văd nasul și buzele
sau când îl țin de mână.
Mereu mi-e milă de el.
Am impresia că, spunându-i că vă pare rău, îi spuneți, de fapt, că-l iubiți.
Ceilalți oameni…
nu-și cer niciodată scuze.
Chiar și atunci când e nevoie, nu-și cer scuze niciodată.
Fiindcă nimeni nu-și cere scuze niciodată,
Gyeon-U crede că e vina lui, că el creează problemele.
De aceea-mi cer scuze mereu.
Încerc să-i ofer toate scuzele
pe care ceilalți nu i le-au oferit.
Îi reamintesc că n-a greșit cu nimic
și că nu e un om rău.
Dar, chiar și așa…
n-am apucat să-i spun tot ce aveam de spus.
Zâno…
Gyeon-U al meu…
a rămas cu adevărat singur.
Bunico!
Bunicuța mea!
Nu! Bunico!
Măcar acum…
De data asta…
ai putea să-l ții pe Gyeon-U de mână?
Am plecat prea repede de lângă el și n-am avut timp să-l ajut să se ridice.
Îmi pare rău!
Înțeleg…
că-ți cer o favoare uriașă.
Doamnă, cred că mă subestimați.
Vedeți…
Dacă sunt drăguță cu cineva o dată…
înseamnă că sunt drăguță mereu.
O să fiu de neclintit orice ar fi.
Așa cum zeii nu-i abandonează pe oameni și mamele nu-și abandonează copiii,
o să fiu mereu bună cu el.
Gyeon-U…
o să trăiască.
Gyeon-U…
e beznă în jurul tău, nu?
Singura stea din viața ta tocmai a apus.
Știu că te zbați în întuneric.
SALĂ MORTUARĂ
Nu-mi pot închipui cât de greu îți e să vezi un licăr de lumină.
De acum încolo o să-ți fiu aproape.
OH OK-SUN FIE-I ȚĂRÂNA UȘOARĂ
Îmi pare rău că asta sunt…
și că nu mă placi.
Stai!
Ce faci?
- Cum îndrăznești să vii aici? - Ce? N-am voie?
Mai întrebi?
Pleacă!
Dispari de aici!
Nu mă auzi? Dispari!
Cară-te!
Chiar și așa, te voi salva…
Nerecunoscătorule!
…împotriva voinței tale.
Crezi că am venit pentru tine? Am venit la bunica ta.
N-o să te las singur.
MULȚUMIRI ACTRIȚEI GIL HAE-YEON
Am auzit că bunica ta a murit. În sfârșit a scăpat de tine.
Chiar trebuie s-o faci de rușine pe ultimul ei drum?
Îmi pare rău că am fost sursa nefericirii tale, bunico.
Îl voi proteja chiar dacă nu înțelege.
Dacă vrea să mă urască, n-are decât.
Eu o să-mi văd de treabă.
Mă mir că doar trei persoane au murit până acum.
Până și fantomele mor.
Nu mai e om. E o fantomă cu chip de om.
Bună ziua!
Subtitrarea: Giana Stănculescu p de om.