Minek nézitek a mosdót, vízi parknak? Minek pancsoltok odabent?
Bocsánat!
Nem játszottunk a vízzel.
Akkor a tűzzel? Csak mert cigiztetek. Megérdemelnétek, hogy…
Egy hét sepregetés!
-Tanár úr! -Mi az?
Legyen inkább két hét?
-Tanár úr! -Múlt héten is sepregettem.
-Ez egyszer nézze el! -Ne büntessen meg minket!
-Francba, Szonga! -Ez is a te hibád, Szonga.
Ne gyere ide! Mondd onnan!
Azt hiszem, félreértetted, ami történt.
Mit, hogy besurrantál a fiú mosdóba, vagy hogy lelocsoltál?
Melyiket értettem félre?
Mindkettőt. Volt valami a fiú mosdóban, amit el kellett távolítanom.
Mégis mi?
Egy vízi sze…
Bogár. Egy csótány.
Ja, egy csótány volt. Utálom a bogarakat, el akartam kapni, amikor láttam bemászni.
Végezni akartam vele, de…
Balul sült el.
Ide hallgass!
Én nem utálom a csótányokat.
Ők legalább nem locsolnak le vízzel, és nem sodornak bajba.
Ha úgy vesszük, te sokkal veszélyesebb vagy rám nézve.
Úgyhogy tartsd magad távol tőlem!
-De én… -Ne közelíts!
Legalább túlélted.
Én drága…
első…
szerelmem!
Nem fair, hogy Szonga miatt sepregetnünk kell.
Láttátok ezt a videót?
Gyújtogatni akarsz?
-Nem félek tőled. -Pedig jobban tennéd.
Elhallgass! Nem félek tőled.
És most?
Csinung, észre sem vettelek.
Hali!
Most köszönsz?
Az előbb nem hozzád beszéltem.
Vagyis…
Talán mégis.
Hé!
Produkálod magad.
Nem tudsz leállni? Ha kell, lányokat is simán megagyalok.
Akkor nem produkálom magam.
Amúgy az mit jelent? Színészkedést?
Tudod, hogy miért jöttem ide?
Hogy felseperjem az udvart hármótok helyett.
Felfogtad, amit mondok?
Feltűnt, Csinung, hogy csak kedves akartam lenni?
-Nem tudtam. -Pontosan.
Nem tudsz te semmit.
Sipirc! Menjetek innen! Hess!
Meg tudod… Te egyedül?
-Sok sikert hozzá! -Kösz.
-Szép legyen! -Ne aggódjatok!
Köszi.
-Klassz. -Beugrunk a büfébe?
A frászt hozta rám. Azt hittem, tényleg meg fog ütni.
Mit kajáljunk?
Én ráment eszek virslivel. Siessünk!
Poki?
Segítettem, mert cuki vagy.
Fura egy lány!
BE GJONU! VÉDD MEG!
Az a mocskos kis vízi szellem…
Jó meleg a kezed! Máris jobban érzem magam.
Rosszabbnak tart a csótányoknál, de megmentettem.
A szerencsétlenség újra lecsap.
Minden egyes nap eljön érte a halál abban a 21 napban. És ez nem minden.
Fejjel lefelé sétált be ide, vagyis gyengébb, mint bármi, ami rá leselkedik.
Csak egyszer menthetted meg a biztos haláltól.
Nem olyan nagy szám, hogy így felvágj! Ne légy amatőr!
Nem tudnál egyszerűen csak megdicsérni?
Te kis…
Mi a terved a továbbiakra nézve?
Passz. Egyszerre elhasználtam mind a tíz amulettet, úgyhogy kifogytam.
Az a vízi szellem tényleg nagyon erős volt.
Ne ugorj bele meggondolatlanul! Szánj rá időt, hogy előállj egy tervvel!
Ezeket te magad készítetted?
Nekem?
Miért tennék ilyet egy ilyen javíthatatlan szellemlányért?
Egy profitól kaptam őket.
Te is ismered.
Na ezért…
Ezért nem akartam amuletteket készíteni neki.
Anyuci!
Várj csak!
Istenkém!
Szeretlek, anyuci!
Túl nagy lány vagy már ehhez.
Akkor is nagyon-nagyon szeretlek.
Köszönöm.
Azt hiszed, megtettem, amit kértél?
Csak várd ki a végét!
Csak befejeztem a söprögetést, ez minden.
Így nem fog menni.
Figyelj és tanulj!
Uramisten!
Jól vagy?
-Megvagyok. Folytassátok csak! -Oda se neki! Máskor vigyázz!
Ez őrület!
Hallod, király voltál.
Üljetek le!
Gyorsan mindenki a helyére!
Gjonu mamája hozott a fia barátainak egy kis finomságot.
Nagy tapsot neki!
Jó, elég lesz.
-Ízlik, Bom? -Igen. Üdítőt nem kapunk, tanár úr?
Rohannom kell tovább. Igen, idő van.
Finom volt a rizspogácsa.
-Tisztán hagyjátok itt a termet! -Úgy lesz, tanár úr.
Megijesztettél.
-Mit csinálsz? -Azt hittem, Gjonu az.
Jaj, ne! Ezt nem tehetem.
Jesszus, de nyuszi vagy. Add az amulettet és a telóját!
-Köszi. -Elnézést!
Az nem az unokám, Gjonu telefonja?
A sárga virágokat magam festettem rá.
A rizspogácsát mindig is egyfajta megvesztegetésként használták.
Itt bűzlik valami.
Bűzlik?
A rizspogácsa.
-Itt valami gáz van. -Gáz?
Valami gyanús?
Miért nem kukkantjuk meg az új fiú Stargram fiókját?
Oké.
DZSÚ-MONG BE GJONU TÍZ! TÍZ! TÍZ!
DZSUNHJUN GIMI ÁSZA KICSODA BE GJONU?
„A leendő válogatott íjász?” Mit keres itt egy ilyen srác?
Rendes tőletek, hogy megtaláltátok a mobilját,
és most még haza is kísértek.
Úgyis ugyanarra megyünk.
Jól van, asszonyom?
Igen.
Jól vagyok.
Nagyi!
Ne haragudj! Elvesztettem a mobilomat.
Ők megtalálták.
Valahogy másnak tűnik.
Piszkáltátok, mi?
Miért piszkáltuk volna?
Igen. Miért piszkáltuk volna?
Minek nézel te minket?
Elhiszem, hogy belőled kinézi.
Hé!
Máris szereztél új barátokat.
Nem, ők nem a barátaim.
Szeretnék az lenni.
Asszonyom, én szeretnék Gjonu barátja lenni.
A legtöbben kerülik a szerencsétleneket.
Jótékonykodnak, de nem esznek velük.
Együnk együtt!
Az étkezés összekovácsol.
Micsoda? Az új fiú korábban íjász volt?
-Aranyérmes? Hihetetlen. -A Dzsunghjun gimiből jött.
Ígéretes sportoló volt, minden versenyen aranyat nyert.
Akkor miért iratkozott át egy ilyen diák a mi iskolánkba?
Az íjászcsapatunk sereghajtó.
-Talán betoborozták. -Igen.
Azt mondjátok?
Ta-dam!
EZ EGY GYÚJTOGATÓ
„Ez egy gyújtogató. Kirakták a csapatból, mert felgyújtotta a kollégiumot.”
Zakkant a srác?
-Őrült. -Látjátok? Nem volt alaptalan a gyanúm.
„Szeretnék barátkozni vele, szóval főzzön nekünk?”
Pofátlan! Nincs lelkiismereted?
És még van képed azt mondani, hogy megtaláltuk a mobilját.
Csendesebben!
Van egy tervem.
Mindenki hazamehet, kivéve engem.
Várj!
Te vagy az.
Ugye?
Mit mondasz, atletikus srác? Tényleg nem érdekel az íjászat?
Miért teszi ezt velem? Szedje össze magát!
Nem, neked kellene összeszedned magad.
A testalkatod…
meg minden…
Nem szabadna hagynod, hogy kárba vesszen.
Pedig hagyom.
-Veszteség az egész országnak. -Nem.
Te aztán megéred…
Gjonu balsorsa olyan erős, hogy egy amulett nem elég.
Több amulett együtt hatékonyabb, főleg ott, ahol sokat tartózkodik.
Most már értem. Szóval azért hívattad meg magad,
-hogy elrejtsd őket náluk. -Csitt! Foglald le Gjonút és a nagyiját!
Addig én elrejtem az amuletteket.
Köszönöm, hogy itt lehetek.
Köszönöm a meghívást.
Engedj be, kérlek!
Köszönöm a meghívást.
Hé!
-Ülj le ide! -Oké.
Köszi.
Amúgy hol van a te szobád?
Miért?
Csak kíváncsiságból.
Ne légy az!
Maradj ott, amíg a nagyi vissza nem jön a bevásárlásból!
-Miért? Körül akarok nézni. -Meg se moccanj!
Ülj le!
És maradj ott!
A párnán.
DZSINI HENTESÜZLETE
-Asszonyom! -Igen?
Elnézést, hogy csak most szólok, de én vegán vagyok.
Növényi alapú ételeket eszem.
-Nem eszek húst. -Tényleg?
Igen.
Menjünk is innen, mit szól?
Te meg mit csinálsz?
A párnán ülök.
Azt akarod, hogy kirakjalak?
Nem.
Tessék.
Felmelegítetted?
Langyos.
Kedves tőled.
Ne idd meg! Add vissza!
De miért?
Mert én azt mondtam.
-Nem adom, az enyém. -Ereszd el!
Hé!
Na de…
Mi van?
Miért nézel így?
Te kezdted.
Mi?
Jaj, Istenem!
Éhesek lehettek. Gyorsan összeütök valamit.
Te öntötted ki.
Nem az én hibám. Nehogy kirakj ezért!
Mi van itt?
-Furán viselkedtek. -Miről beszélsz?
Csak kecskekaját hoztatok?
Újabban vegán vagyok.
Micsoda?
Már biztos éhesek vagytok.
Lássatok csak hozzá! Jó sokat készítettem.
-Köszönjük szépen. -Köszönjük az ételt.
Parancsolj!
-Együnk! -Rendben.
-Tessék! -Szedj először te!
Ez isteni!
Nagyon finom, asszonyom.
-Mennyei! -Köszönöm. Jó étvágyat!
Milyen szépen felnevelt egyes-egyedül! Légy jó hozzá, haver!
Úgy értem…
Tudjátok,
a szülei a tengerentúlon dolgoznak.
Itt hagyták velem,
és úgy leköti őket a munka, hogy csak ritkán jönnek el.
De tartjuk velük a kapcsolatot.
Gyakran telefonálnak.
Ugye, Gjonu?
Bocsánat! Semmi közöm hozzá.
Ugyan! Semmi baj.
Egyetek gyorsan!
Egyél csak!
Örökbe fogadtak.
Tíz éve nem láttam a vér szerinti szüleimet. Az örökbefogadó anyámmal élek.
Mondhatni, jól bánik a késsel,
de csapnivaló szakács.
Én sem tudok semmi ehetőt főzni. Még sosem ettem ilyen jó csapcshét.
Annyira finom.
Imádom.
Nahát!
Egyél csak, amennyi beléd fér! Van bőven.
Parancsolj! Egyél, amennyi jólesik!
Köszönöm. De jó! Köszönöm szépen.
Tényleg isteni!
Szonga a neve, ugye?
Olyan erős lány! Nem igaz?
Annak tűnök?
Nem tudom, hogy erős-e,
vagy csak megjátssza.
-Beszéljünk! -Mi?
Mi az?
Tényleg örökbe fogadtak?
Hát, papíron nem.
A vér szerinti szüleim nyolcéves koromban anyánál hagytak.
Nem szokatlan, hogy valaki
ilyen közömbösen beszél erről?
Nem tudhatom. Elvégre ez nem egy szokványos dolog.
De tényleg nem nagy ügy. Ha mégis, az emberek úgy tesznek, mint Gjonu mamája.
Nyilvánvaló hazugsággal próbálják elfedni.
Amitől még nyilvánvalóbb lesz. Ez már csak így van.
Ha erősnek mutatod magad, sajnálnak. Ha szomorúnak, lenéznek.
Ha elrejted, hogy mindezt elkerüld,
akkor tényleg a gyengeségeddé válik.
Ha nem nagy ügy,
közömbösen kell megosztanod, hogy ne legyen belőle nagy ügy.
BE GJONU
Ez nem Gjonu szobája?
Szerintem az.
Szép volt, Dzsiho!
Az utolsó amulett.
Hova rejtsem el?
Talán abba a dobozba.
Hadd segítsek!
Mi volt ez?
Mekkora egy idióta vagyok!
Az a srác korábbról…
Gjonu volt az, Be Gjonu.
DZSUNGHJUN GIMNÁZIUM
-Nézz ide, Be Gjonu! -Készül a fotó.
-Gyere, nagyi! -Nézzetek ide!
Lőjünk egy közös fotót!
Hadd tegyem fel!
-Ügyes voltál! -Köszönöm.
Egy, kettő, három.
NEMZETI ÍJÁSZVERSENY
JUNIOR ÍJÁSZVERSENY EGYÉNI GYŐZTES
NEMZETI SPORTVERSENY FIÚ GIMNÁZIUMI RECURVE, GYŐZTES
Szóval íjász vagy? Jó lehetsz, ha ennyi aranyérmet szereztél.
Igazad van. Eljöhetünk egyszer megnézni?
Felhagytam vele.
Kutakodni más holmijai között
nem neveletlenség?
Mi a baj? Megsérültél? Hadd nézzem!
Nem, nem sérültem meg.
Szongának semmi baja. Én sérültem meg.
-Hé! -Jaj, mi történt veled?
Hé! Mi bajod? Jól vagy?
A szívem…
A szívembe gázoltál.
Jaj, úgy fáj!
Bocs! Én csináltam kupit. Dzsiho nem tett semmi rosszat. Összetakarítok.
Halló!
Tündérkisasszony! Merre van?
Az ügyfelek már várják.
Ja, tényleg!
Rendben.
Ne haragudjatok, mennem kell dolgozni.
Majd később feltakarítom.
Bocsássatok meg, de elkések.
-Várj! -Jó éjt, asszonyom!
Jaj, ne!
Mindig késő este végez. Nem jön vissza.
Na mindegy. Még ez a tökfej!
Várj!
-Ez itt maradt. -A táskám.
Köszönöm.
Várj!
-Köszönöm, Menny és Föld tündére. -Szívesen.
Micsoda?
Várjunk! Honnan tudta?
Azt hittem, Gjonu az.
Add az amulettet és a telóját!
Köszi.
Majd én megmentem.
Elűzöm a balszerencsét.
Ígérem, hogy három héten belül megszabadítom minden balsorsától.
Legközelebb majd beszélünk.
Jövök már, asszonyom.
Amit ma láttatok…
Nem izgat, ha kikotyogjátok, vagy pletykáltok a hátam mögött,
de ne tegyetek úgy, mintha barátok lennénk! Add át Szongának!
Hogy érted?
Nem barátkozom veletek.
Azért, mert…
kiszórtuk ezeket?
Tök véletlen volt.
Ne értsd félre!
Nem veletek van bajom.
Nem bírom az embereket.
Te még Szongánál is nagyobb tökfej vagy.
Be Gjonu a Dzsunghjun Gimnáziumból?
Úgy értesültem, hogy kirakták. Az íjászkarrierjének vége.
Gjonu, nem akarsz bocsánatot kérni tőlem?
Aranyérmes. Valahányszor indult, arannyal tért haza.
Ezért hiába okozott tüzet a koleszban, csak átíratták, és eltussolták.
Feljelentést sem tettek.
A gyújtogatás súlyos bűn. Helyénvaló ilyet elhallgatni?
Hát épp ez az!
Javítóintézetbe való, miért küldték másik suliba?
Főleg a mi osztályunkba. Mit tegyünk most, Bom?
-Annyira félek! -Hagyd abba! Nehéz vagy.
Miről pletykáltok itt kora reggel?
Szonga!
Mi van?
Nem mondott semmit?
Nem, hozzám sem szólt.
Amint reggel megláttam, köszöntem neki, de nem is válaszolt.
Mégis mosolyogsz?
Ne tegyetek úgy, mintha barátok lennénk! Add át Szongának!
Nem akar velünk barátkozni.
-Megkért, hogy adjam át. -Mi?
Miért? Mi az oka?
Az új fiú egy gyújtogató.
Tartsd magad távol tőle!
Magam sem tudom.
Talán csak zűrös az élete.
Jut eszembe. Hallottad?
Az új másodikos diák.
-Tudod, a jóképű. -Mi van vele?
-Azt mondják, gyújtogató. -Komoly?
Aha. Sulit kellett váltani az eset után.
Mi a franc? Ez tök para.
-Gyújtogató? -Ne nézz rá!
Az új fiú egy gyújtogató.
Ne bámuljátok!
-Miért tenne olyat? -Mi van?
Üljön máshova!
Elment az esze?
Minek gyújtogat?
Annyira bosszantó.
Nem baj, ha ide ülünk, ugye?
Ide, Dzsiho!
Jól néz ki.
Nagyon finom.
Mondtam, hogy nem barátkozom veletek.
Megsajnáltatok?
Nem hallottátok a pletykát?
Dehogynem.
A hús jó lett.
Te nem eszel?
Enned kell húst, hogy még nagyobbra nőj.
Nem kezdenél gyilkossal, még ha helyes is. A többi belefér?
A gyújtogatás is gáz. Ők éppoly veszélyesek.
Hát akkor?
Azok körül, akiket balsors sújt, mindig sok a súlyos baleset.
Mindenféle gonosz szellemek próbálnak végezni velük.
Többet látok, mint mások, rémlik? A saját szememnek hiszek, nem a pletykáknak.
-Mit láttál? -Bizonyítékot, hogy jó ember.
Ő olyan, aki megmelegíti neked a vizet, ha csak azzal tud szolgálni.
Hogy jólessen.
-Megjöttem. -Szia!
Valaminek jó illata van.
Miért csináltál ennyit?
Hogy tudjak adni belőle egy kedves szomszédnak is.
Máris összebarátkoztál valakivel?
Annyira kedves, hogy rögtön megkedveltük egymást.
Mindjárt jövök.
-Elkísérlek. -Te egyél csak, mielőtt kihűl!
De…
Láttam múltkor, hogy mennyire ízlik a csapcshe.
Jól látta. Imádom.
Egyelek meg!
-Nem kell sietned. -Oda nem mehet be!
Csak megnézek valamit.
Gjonu!
Mit keres itt?
-Már kaját is vele főzet magának? -Várj egy kicsit!
Nem elég, hogy átvert, és pénzt szipolyozott ki belőlünk?
Azért a szégyentelenségnek is van határa!
„Szégyentelen?”
Gjonu, félreérted.
-Gyere, menjünk innen! -Várj, Gjonu! Istenem!
Annyira sajnálom!
Gjonu! Hallgass meg!
Félreérted a dolgot.
Jól van, Tündérkisasszony?
Egyre indulatosabb.
Istenem, biztosan nagyon megrémült.
Asszonyom!
Mi lehet a baj Gjonúval?
Én sem értem. A nagyanyja olyan szelíd teremtés.
Vajon kire üthetett?
Nem.
Nem erre gondoltam.
Szerintem ezúttal élve el fog égni.
Uramisten!
Miért leselkedik rád folyton a halál?
Te helyes srác!
Gjonu! Sajnálom!
Ne haragudj!
Sajnálom, hogy felbosszantottalak, Gjonu!
Bocsáss meg, Gjonu!
Miért kérsz bocsánatot?
Az egész az én hibám.
Én tehetek róla,
hogy úgy érzed, a kedvében kell járnod.
Nem rád vagyok dühös.
Csak magamra.
Te nem tettél semmi rosszat.
Gjonu!
Ne bízz senkiben!
Minek viszed ki a szemetet? Csak félig van.
Úgyis mennem kell sepregetni, még tart a bünti.
Tökre megijesztett.
-Halálra rémültem. -Azta!
Nem a szemetet akarta kivinni. Elüldözték.
Merre van Gjonu?
Nem felejtettél el valamit?
Szia! Hol van Gjonu?
Kivitte a szelektívet.
-A tárolóba? -Igen.
Ennek nála kéne lennie.
Mi az a füst?
Mi az ott?
Nem tűz ütött ki?
-Hol? -Ott, arra.
Halló? Itt Park Szonga. Gjonu barátja.
Most nem elérhető.
Ez meg mi volt? Letette.
Mindegy.
„Dongcson tábornok
a legnagyobb ökör?”
DONGCSON TÁBORNOK A LEGNAGYOBB ÖKÖR
Basszuskulcs!
Virágmester!
Segítség!
Segítsen valaki!
Az én hibám.
Sajnálom!
Szedd össze magad!
Bocsáss meg, Hina!
Minden az én hibám.
DZSUNGHJUN GIMNÁZIUM
Hina, kérlek!
Gjonu, nem akarsz bocsánatot kérni tőlem?
Én bocsánatot akarok kérni.
Azt kívánom, bárcsak meghalnál!
Oké. Legyen úgy!
Gjonu! Be Gjonu!
Gjonu!
Menj el!
Ne gyere közelebb!
A só nem sokáig tartja vissza.
-Gjonu! -Menj el!
Gjonu, kérlek…
Meneküljünk el innen
együtt!
BALESETI JELENTÉS
Miért kell Gjonúnak jelentést írnia?
Hogy érti, hogy talán szántszándékkal okozta a tüzet?
Ezért kértem, hogy írjon jelentést.
Próbálom kideríteni, mi történt.
Ő egy áldozat, aki odabent rekedt.
Igaza van. Gjonu majdnem meghalt.
Mit tehetnék? Az emberek félnek.
A pletyka miatt, ami róla kering.
Ki kell derítenem a pontos körülményeket.
Körülményeket? Én egyetlen körülményt látok, hogy bizonyíték nélkül vádolja.
-Maga lát egyéb körülményt? -Engem te ne…
Mindig ilyen kis pimasz voltál? Üdítő így látni szundítás helyett.
-Tanár úr! -Ne engem nyaggassatok, őt kérdezzétek!
Megkérdeztem tőle, hogy miért tartják gyújtogatónak,
de azt mondta, inkább jelentést ír.
Ne engem hibáztassatok! Ő döntött így.
-Na de… -Menjetek, dolgom van.
Inkább pihenj le!
BOCSÁNATOT KÉREK, AMIÉRT…
TANÁRI SZOBA
Köszönöm, hogy megmentetted az életem.
Csak baleset volt.
Miért nem magyarázod meg? Miért nem állsz ki magadért?
Így azt a gyanút kelted, hogy…
te okoztad a tüzet.
Tudod bizonyítani, hogy…
nem én voltam?
Dzsihóval mindketten láttuk, mi történt.
Csak később jöttetek.
-Csak én láttam, hogy kezdődött. -Látta valaki, hogy te okoztad?
Azt mondtad, a mosolygás nem teszi jóvá a rosszat.
Szóval nem teszel semmit? Az hogyan segít?
-Miért teszel úgy, mintha semmiség lenne? -Na és te?
Nem a te dolgod. Miért avatkozol bele?
Ennyire segíteni akarsz egy szánalmas srácon?
Ha segíteni akarsz valakin, menj és nézz a tükörbe!
Szánalmas a mosolyod, tudtad?
Úgy értem…
én csak még szánalmasabbá teszlek.
Mit számít, tényleg én okoztam-e a tüzet? Ha mindenki azt hiszi, akkor én tettem.
Az a sunyi kis tűzszellem!
Máris nyoma veszett.
Azt mondtad, depisen is elvégzed a munkád.
Miért egy ilyen helyre húzták fel a sulit, ahol szellemek garázdálkodnak?
Szóval, folytatod a „Be Gjonu megmentése”-projektet?
Kellene, de már magam sem tudom.
Ha egy lépést teszek felé,
elég lenne, ha egyet visszalép, de ő legalább 10-et lép hátra.
Nagyon rosszul esik.
Érthető.
Annyi mindent tettél érte, aztán lekoptat.
Nem is koptatott le. Csak megkért, hogy tartsam a távolságot.
Ami egy és ugyanaz.
Vajon a szerencsétlensége az oka? Úgy tűnik, másokkal is gorombán bánik.
Ez nem vicces.
Egy kicsit az.
-Koncentráljatok! -Igen, edző.
-Magabiztosan lőjetek! -Igen, edző.
Maradjon a kar testközelben!
-Lőjetek a szokásos módon! -Igen, edző.
A mindenit, lám a sztársportoló!
Minek köszönhetem a megtiszteltetést?
Dzsong edző felhívott.
Nem csatlakozom.
Te kis csibész!
-Nem is hagytad, hogy… -Akkor sem.
Ma zárva vagyunk.
Ma nem tartunk nyitva.
Ön nem ügyfél.
Fáradjon be!
Gjonu nem akar megnyílni neked, igaz?
Nem csak hogy nem akar megnyílni, teljesen bezárkózott.
Olyan, mint egy lakatlan sziget, ahová senki sem teheti be a lábát.
Igazad van.
Nem lesz könnyű dolgod
utat találni a szívéhez.
Valahányszor hidat épített, hogy összekösse a szigetét a szárazfölddel,
az emberek könyörtelenül lerombolták.
Még a tulajdon szülei is
megszakították vele a kapcsolatot.
Gjonút születése óta
szerencsétlenségek sújtják.
„Halj meg, gyermek!”
Mintha a világ azt üzente volna neki, miközben sorra érték a balesetek.
SÜRGŐSSÉGI
Gjonu!
Gjonu, jól vagy?
Minden létező módszert kipróbáltunk, hogy megszabadítsuk a nyavalyás átoktól.
Bejártuk az egész országot,
és elmentünk a legnevesebb sámánokhoz és jósnőkhöz.
Nehéz lehetett.
Ugyan!
Kicsit sem volt nehéz.
A gyönyörű mosolya mindenért kárpótolt.
Hiába érte megannyi halálközeli élmény,
soha nem félt semmitől,
és soha nem ijedt meg.
A mosolya akár a tavasszal virágzó fákra hulló napfény.
Úgyhogy kicsit sem volt nehéz. Tele volt a szívem szeretettel.
Azt hihetnénk,
hogy a balsors végez az emberrel.
Ez nem igaz.
Ha nevekkel illetnek, mert balsors sújt,
ha a szülők megtiltják a gyerekeiknek, hogy veled játszanak,
vagy ha mások kegyetlen viccelődéseit kell hallgatnod, hogy mikor múlsz már ki…
Ha egy élő emberrel úgy bánnak, mintha halott lenne,
onnantól fogva lassan elkezd
elhalványulni.
Az emberek
hoznak halált a másikra.
Komolyan felhagysz az íjászattal?
Igen.
Hallott Be Gjonu átkáról?
Persze. A versenyeken, ahol indult, súlyos balesetek történtek.
Egy busz felborult, a mennyezet beszakadt,
-a sportolók ételmérgezést kaptak… -Biztos kísérti valami.
Amerre jár, szerencsétlenségek történnek. De pont, hogy miről szól az íjászat?
Az önuralomról. A történtek megviselték a csapatot.
Már nem vagyunk az élen. Gjonu érkezése óta visszacsúsztunk.
Gjonu aranyérmet szerzett minden versenyen, nem?
Csak Gjonu teljesített jól. Egyedül ő.
Pont ez a baj.
Értem már.
Az irigy kölykök rákenték a gyújtogatást,
-önök meg szemet hunytak felette. -Nem.
Senki sem gyanúsította gyújtogatással.
-Ő vállalta magára. -Micsoda?
Azt állította, miatta ütött ki tűz.
Azt mondta, nem ő gyújtogatott, de ő volt az oka.
A csapattársai sérelmezték, hogy ennek ellenére mégsem kap büntetést,
és odalett a csapatszellem.
Mit tehettem volna?
Választanom kellett,
hogy Gjonu vagy többiek oldalára állok.
Ezért küldtem el Gjonút.
Istenkém!
Egyvalami bizonyos,
magából sosem lesz Jézus.
Sorsára hagyta az elveszett bárányt, hogy megmentse a másik 99-et.
Semmi gond, majd én beveszem.
Hajdanán hittantáborokat tartottam. Van gyakorlatom
az elveszett bárányok terén.
Most megyek.
Várjon, Csuszop!
Tényleg nem könnyű vele.
Maga szerint velem igen?
Miért kezdtél el egyáltalán íjászkodni?
A nagymamámat boldoggá tette, hogy íjászkodom.
Látod? Na tessék!
Akkor mi a probléma? Folytasd!
Amikor legutóbb aranyat nyertél, a nagymamád el volt ragadtatva.
Nem azért léptem ki, mert szekáltak.
Idővel
megszokja az ember, hogy ki nem állhatják.
Különben is, a nagyimon kívül nincs szükségem senkire.
Az a helyzet…
hogy valahányszor eljön megnézni,
látja, mennyire utálnak a többiek.
Nem kell, hogy más is szenvedjen miatta. Fájt látnom, hogy…
Szívszorító volt.
Minden jót!
Utoljára beszéltünk.
Drága elveszett báránykám!
Annyira kedves és jó fej vagy.
Íjásznak termettél.
Drága Gjonúm!
Szegény gyermekem!
Sajnálom, ha a szemébe nézek.
Sajnálom, ha az orrára vagy a szájára nézek.
Sajnálom, ha a kezét fogom.
A szívem szakad meg érte.
Érhető,
hiszen olyan nagyon szereti őt.
Akik megbántották,
sosem kértek bocsánatot Gjonútól.
Még akkor sem,
mikor megérdemelte volna.
És mivel soha senki nem kért tőle bocsánatot,
úgy érzi, hogy ő a hibás.
Azt hiszi, ő a fekete bárány.
Ezért sajnálom őt annyira.
Megpróbálom neki megadni mindazt a bocsánatkérést,
amit a világ soha nem adott meg neki.
Emlékeztetem, hogy nem tett semmi rosszat,
és hogy nem rossz gyerek.
De még mindig
nem hallotta tőlem elégszer.
Tündérkisasszony!
Az én Gjonúm…
most már teljesen magára maradt.
Nagyi!
SEGÉLYHÍVÓ
Nagyi!
Nagyikám, ne tedd ezt!
Ez egyszer…
Csak most az egyszer,
megfognád Gjonu kezét a kedvemért?
Olyan hirtelen eltávoztam, és nem volt lehetőségem
segíteni neki újra talpra állni.
Sajnálom!
Tudom,
hogy túl sokat kérek.
Asszonyom, azt hiszem, alábecsül engem.
Tudja…
a kedvesség nálam nem múló szeszély.
Akivel kedves vagyok, azzal mindig az vagyok.
Még ha az érzéseim meg is inognak.
Ahogy az istenek sem hagyják cserbe az embereket,
ahogy az anya sem hagyja el a gyermekét,
az én kedvességem sem
fogja elhagyni őt.
Gjonu…
Meg fogom menteni őt.
Gjonu!
Mindent ellepett a sötétség?
Tudom, hogy lehullott életed egyetlen csillaga.
Tudom, az életed sötétségbe borult.
RAVATALOZÓ
Nehéz lehet elképzelni a fényt, amikor sötétség vesz körül.
Mostantól fogva mindig
melletted fogok állni.
A NÉHAI Ó OKSZUN NYUGODJÉK BÉKÉBEN
Sajnálom, hogy olyasvalakit látsz bennem,
aki ártani akar neked.
Várjon!
Mit képzel?
Hogy mer idejönni?
Mi az? Talán tilos itt lennem?
Még kérdi?
Távozzon!
Rajta! Menjen el!
Nem hall? Húzzon el innen!
Tűnjön el!
Akkor is megmentelek…
Maga senkiházi!
…még ha utálsz is.
Azt hiszi, maga miatt vagyok itt? A nagyijához jöttem.
Nem hagylak magadra.
KÜLÖNLEGES KÖSZÖNET KIL HEJON SZÍNÉSZNŐNEK
Hallom, elhunyt a nagymamád.
Végre megszabadult tőled.
Az utolsó útján is a sárba kell tipornod a becsületét?
Sajnálom, hogy ennyi keserűséget okoztam neked, nagyi.
Meg tudom védeni anélkül is, hogy értené.
Ha mindenáron gyűlölni akar, hát legyen!
Megteszem érte, amit éppen tudok.
Meglepő, hogy eddig csak hárman lelték halálukat.
Ott a szellemek is meghalnak.
Ő nem emberi lény. Csak egy szellem emberi burokban.
Helló!
A feliratot fordította: Vig Mihály emberi burokban.