Doar nu lucrezi și azi?
Credeam că stai cu Maddie înainte să plecăm.
Fug doar să văd pe cineva legat de un caz.
Nu durează mult. Revin până se trezește ea.
M-a sunat o femeie acum câteva zile.
Cică o știa pe mama și știe cine a ucis-o.
Și o crezi?
Probabil e tot o pistă moartă, ca toate celelalte.
Și iar o s-o las deoparte. Până data viitoare.
Te uiți la dosarul ăla de când te știu.
Da.
Mă întorc până la prânz și vă duc să luăm masa.
Poate trecem pe la plajă în drum spre aeroport.
Lui Maddie i-ar plăcea.
POLIȚIA LOS ANGELES „DOSAR DE CRIMĂ” - MARJORIE PHILLIPS LOWE
Am un sentiment care nu mă lasă
Nu mă lasă
Ca mine
Am revenit în LA acum câțiva ani, după moartea soțului meu.
Aici m-am născut. Am vrut să și mor aici.
Habar nu aveam că te-ai făcut detectiv
până ți-am văzut numele în ziar.
Și al lui Marjorie.
Cazul ăla n-avea legătură cu mama.
Era doar un avocat care i-a terfelit numele ca să mă înfurie.
Ai zis că știi cine a ucis-o.
Da, știu. Cel puțin așa cred.
Eu și mama ta eram prietene bune.
Am stat cu tine de multe ori când erai mic. Zile și nopți.
Spune-mi despre noaptea crimei.
Eram prudente.
Aveam clienții casei și primeam pe bază de recomandări.
În seara aia era copleșită de programări
și am trimis un client de-ai mei la Marjorie.
Cine era?
Își spunea Mitch. Doar sub numele ăsta îl cunoșteam.
Cum arăta?
Voinic, înalt. Cu umeri lați.
Avea o înfățișare anume.
Bronzat, cu părul decolorat de soare.
Ți-a făcut rău vreodată?
Uneori era mai agresiv.
Îi plăcea să ne arate că deține controlul.
Te-a sugrumat?
Mi-a pus mâinile pe gât de câteva ori. Dar nimic mai mult.
Ai prevenit-o? I-ai spus cum e individul?
Da. I-am zis că-i place să se poarte mai agresiv.
De unde era să știu ce urma să facă în noaptea aia?
Unde ai trimis-o să se vadă cu acest Mitch?
La hotelul City Center, în centru. Camera șapte.
Îmi amintesc fiindcă Marjorie a zis că era numărul ei norocos.
Și nu ai fost la poliție după ce au găsit-o?
Noi nu mergeam la poliție. Nu discutam cu poliția.
Nu aveam încredere.
Deci n-ai făcut nimic?
Când au găsit-o pe Marjorie, m-am speriat cumplit. Am părăsit orașul.
Am sunat anonim la poliție din gara Union.
Am vorbit cu un detectiv. I-am spus despre Mitch,
apoi am urcat în tren și am plecat. Am lăsat în urmă orașul, viața aia.
Și detectivul? Îți amintești numele lui?
Nu. Îl luasem din ziar. Scria că el era șeful.
Era Caffrey? John Caffrey?
Nu știu. Îmi pare rău. Nu îmi amintesc.
Și ți s-a părut suficient?
Un apel anonim, la plecarea din oraș?
Doar atât merita ea? Prietena ta bună?
Credeam că ai vrea să afli ce ți-am spus.
Sunt pe moarte. Era acum ori niciodată.
Dar îmi spui abia când ești pe moarte.
Harry...
Mersi că mi-ai zis. În sfârșit.
- Vrei? - Nu, mersi.
Renunță! Am încercat deja să-l conving.
Zău, e foarte gustoasă!
Când o să facă gelato Rocky Road, mă las de înghețată.
Cum a fost discuția de dimineață?
Trebuie să verific informațiile. Vom vedea. Nu-mi fac speranțe.
Mă dai în leagăn? Tata e ocupat.
- E în regulă? - Sigur.
- Eu sunt Maddie. - Eu sunt Cora.
Ce figură ești!
Până și aici simți nevoia s-o protejezi.
E fetița mea.
Nu mai e chiar o fetiță.
Pentru mine, va fi mereu.
Îmi fac griji pentru ea. Și pentru tine.
O să-mi fie bine.
Îmi făceam griji și înainte de toate astea.
Știu.
Harry,
e haos în viața mea acum.
Nu știu nimic despre serviciu,
despre căsnicie, nimic despre viitor.
Eu și Reggie am ajuns în punctul ăla...
Când îl iei de bun pe partenerul de cuplu
și nu mai comunicați realmente.
Cum eram și noi spre final.
A fost vina mea. Am dat-o în bară.
Amândoi am făcut-o.
Dar nu vreau să repet greșelile din trecut.
Iartă-mă, n-am vrut să sune așa.
Nu-i nimic. Înțeleg.
Salut!
Îmbrățișare de grup?
Sendviș de Maddie.
O să-mi fie dor de tine, tată.
Și mie, de tine.
HOTELUL CITY CENTER
Doriți o cameră?
Poliția LA.
Lucrez la un caz de omucidere clasat, din 1979.
De când păstrați fișele de cazare?
Avem fișele de cazare de când s-a deschis hotelul.
Din 1953.
Un caz clasat de omucidere, spuneți?
În 1979 n-a avut loc nicio crimă aici.
Mi-aș aminti. Eram aici.
Am avut două în 1980, dar niciuna în 1979.
Nu aici i-au găsit cadavrul.
Dar e posibil să fi fost aici în noaptea morții.
Vă amintiți crimele din 1980?
Crimele nu le uiți niciodată.
Ambele, femei. Una, înjunghiată, cealaltă, cu capul spart.
„Cu un obiect contondent” parcă-i spuneți voi.
Au fost soluționate?
Aici nu se soluționează nimic niciodată.
Registrele sunt în spate, în fișete.
Și nu sunt puse în ordine.
Plus că lipsesc niște pagini ici și colo.
Poftim! Eu trebuie să mă întorc la recepție.
Să nu cumva să rămână perverșii mei fără loc de socializare.
- Da, nicio problemă. - Bine.
REGISTRU DE OASPEȚI
Mitch.
Ați găsit ce căutați?
Pot să-l împrumut?
Dacă promiteți că-l aduceți înapoi.
Ați spus că vă amintiți crimele.
Vă amintiți un client, Fox Mitchell?
Nu. Nu mi-l amintesc.
Camera șapte e ocupată la noapte?
Șapte? Nu. E liberă.
Trebuie s-o văd.
Nu mai e ca pe vremea aia.
Știu.
Mă bucur că ți-ai făcut timp să ne vedem. Știu că ești foarte ocupat.
Cu ce te pot ajuta?
Trebuie să știu cum stăm, Irv.
Ai promis ceva. Ți-ai luat un angajament referitor la candidatura mea.
Dar să știi
că, dacă se schimbă ceva, vor exista consecințe.
Te referi la marele tău juriu?
Suntem gata să-i publicăm decizia.
Faceți-o.
Urmările vor fi zguduitoare.
Pentru Poliția LA și pentru tine.
Să-ți fie clar ceva, dle procuror.
Am acceptat să fiu șef interimar al poliției în cinstea fiului meu
și ca să ajut poliția în acest moment de criză.
Dar nu o să accept postul permanent.
Oricine ar câștiga alegerile.
O să renunți, pur și simplu?
Asta înseamnă „interimar”.
Și filmarea cu Waits?
E la ei.
La cine?
La ei.
Doar n-ai făcut asta!
Ba da.
Cred că marele tău juriu are nevoie de toate informațiile înainte să decidă.
Să știe cine a ordonat eliminarea lui Raynard Waits.
Cine a comandat acea ieșire.
Cine a fost responsabil cu adevărat.
Ticălosule!
Lua-te-ar dracu'!
Bosch.
Mi-am făcut vizitele obișnuite
la celule,
și n-am putut să nu observ că ai primit ceva de la arhivă.
Ai deschis două cazuri din 1980?
Bun. Rapid.
Ce e rapid? Ce faci?
Am cerut două cazuri nesoluționate.
Cazul mamei tale a fost în 1979, nu?
Da. Caut să aflu dacă e vreo legătură cu aceste două cazuri.
Din câte știu eu, tu și Edgar lucrați la cazul Nash.
Ce vrei să faci?
Deocamdată plimbăm hârtii pentru JO, căutăm arme
și așteptăm să apară Nash.
- Dar Veronica Allen? - Mâine o trimit în judecată.
Edgar face dosarul pentru proces.
Totul e sub control.
În weekend am primit un apel legat de cazul mamei.
Am vorbit cu un martor care mi-a dat o pistă.
Ai primit un apel?
Am primit.
Cazurile astea sunt vechi de 35 de ani, Harry.
Nu contează. Uităm de victime? Cum ne caracterizează asta?
Știu.
Dar avem o echipă specială pentru cazuri clasate.
Poate. Dar nu lucrează la astea.
Și știi cum merge treaba acolo.
Deschid dosarul, caută urme de ADN și amprente de identificat.
Dacă potrivirea nu e exactă, îl clasează la loc.
Deci nu erau urme de ADN și amprente în cazurile astea?
Nimic.
Atunci, care e legătura? De ce le-ai cerut?
Legătura e hotelul City Center.
M-a contactat o prietenă a mamei.
Mi-a zis că mama s-a dus acolo în noaptea morții.
E o informație nouă.
Bine.
Am căutat în jurnalele crimelor, la JO,
și scria despre două alte cazuri asociate cu hotelul.
O femeie a fost ucisă acolo la șapte luni după moartea mamei.
Alta a fost găsită înfășurată în cearșaf
pe o alee de lângă Selma, șase luni mai apoi.
Cearșaful era de la hotelul City Center.
Și cauza morții a fost aceeași la toate trei?
Tipul a fost isteț. Operări diferite, victime de rase diferite.
Singurele legături sunt hotelul și ocupația: prostituate.
Harry, te hazardezi enorm.
Tocmai de asta am cerut dosarele. Ca să sap și să aflu.
Să-i slăbim cătușele.
- Glumești? - Bosch, fă-o!
Cum naiba a pus Times mâna pe asta?
Las-o baltă! Haide!
Barrel, când te cauți la genunchi?
- În septembrie. - Până atunci, are mers de vodevil.
Ce crezi că înseamnă?
Mă depășește. Dar nu-mi pare rău că s-a aflat.
Candidatura lui O'Shea pare să se clatine.
Da.
Aproape am terminat pe azi.
Ajung cam într-o oră.
Spune-i fratelui tău să se încalțe și să fie gata.
LABORATORUL CRIMINALISTIC REGIONAL LOS ANGELES
Așadar, am adunat în total șase arme din zona centrului comercial,
plus 68 de cartușe goale.
Avem două grupuri: al lui Nash și al lui Marks.
Prioritatea mea e echipa lui Nash.
Am adunat patru arme de aici, aici și aici.
De aici a fost recuperat pistolul automat.
Ce ați descoperit până acum?
Patru arme diferite, dar cu un lucru în comun.
Numere de serie distruse.
Probabil cu un șmirghel pentru metal,
deci mai avem o șansă oarecare să reconstituim numerele cu acid.
Dar va dura.
Nu avem timp, Lester.
Nu poți zori știința.
Acidul folosit la reconstituire are nevoie de câteva zile ca să acționeze.
Sună-mă mâine. Poate o să am ceva.
Ceva interesant despre muniție?
Am corelat fiecare armă
cu cartușele respective, după calibru și loc.
Echipa lui Nash a tras cu muniție refolosită.
- Cu toate patru armele? - Da.
Nash face trafic de arme. E logic să recicleze gloanțele.
Ați găsit vreo astfel de armă la el acasă?
Nu. N-am găsit.
BUN VENIT LA RIVER WATCH COMUNITATE DE PENSIONARI
BRIOȘE
Sigur a ieșit cap când ai dat cu banul?
Intră!
- Iar ai venit. - Da, iar.
Unde ai fost?
Curry Brand. Preferatele mele.
Fox Mitchell.
Văd că treci direct la subiect.
- Cum ai zis? - M-ai auzit.
Fox Mitchell.
- Numele apare în dosar? - Nu.
Atunci, iată răspunsul.
Dacă nu e în dosar, nu ține de caz.
Doar că ai primit un apel anonim despre el
de la o femeie, după ce au găsit-o pe mama ucisă.
Ți-a spus numele hotelului și numărul camerei unde a fost ucisă.
Îți sună cunoscut acum, dle detectiv Caffrey?
N-aș spune că da.
De unde știi că pe mine m-a sunat?
Poate l-a sunat pe partenerul meu.
A zis că l-a sunat pe detectivul citat în ziar.
Erai imaginea poliției, numele tău apărea în toate articolele.
Hotelul City Center. Camera șapte.
Acolo a fost ucisă, apoi i-au aruncat cadavrul.
Știai. Ți s-a spus.
Nu-mi spune ce știam sau ce mi s-a spus!
Dacă nu apare în dosar, nu ține de caz. Punct.
Acum o să ies să rad o brioșă,
iar tu o să te cari.
Vin de atâția ani să vorbim despre caz
și ți-am ascultat toate aiurelile.
Dar acum știu, Caffrey. Știu că m-ai mințit.
Nu-mi veni cu porcăriile astea! Nu cumva să îndrăznești!
Am rezolvat 36 de cazuri de crimă la viața mea, rahat cu ochi ce ești!
Așa că nu veni să te dai mare detectiv la mine!
Cine era Fox Michael?
- Îți spun... - Nu, eu îți spun.
S-a dus la el. În noaptea aia, ea s-a dus la el, iar tu știai.
Ți s-a spus.
Cine era Fox Michael?
Cine era?
Fox Mitchell era un nume fals, bine? Era informator.
- Al cui? - Narcotice. Cazurile majore.
Și ți s-a spus să-l lași în pace?
Mi s-a transmis, da. Clar ca bună ziua.
Era un informator apreciat și eficient.
Arestări importante, capturi mari, coca. Voiau să-l păstreze.
- Nici neoficial n-ai discutat cu el? - Am făcut ce trebuia.
Am cerut celor de la Narcotice să mi-l pună la dispoziție.
Mi-au respins cererea.
Și tu ai acceptat.
- Nu aveam de ales. - Nu aveai, pe dracu'!
Și numele lui real? L-ai aflat?
Ticăloșii n-au vrut să mi-l dea.
Dar Josephine Ford și Cindy Black?
- Astea cine dracu' sunt? - Victimele crimelor, ca mama.
- N-am auzit de ele. - Normal.
Erai ocupat să te faci că plouă.
Bosch, nu mai fi așa de critic!
Știi cum stă treaba în poliție.
Ți se spune să nu-ți bagi nasul în ceva, asta faci! Altfel, te zboară!
Și de unde era să știu sigur că tipul e ucigașul?
A fost ucisă.
Și la cine ajunge cazul? La tine.
Mama mea s-a ales cu tine.
N-a avut nicio șansă.
Acuzată Allen! Sus!
- Se deschide poarta unu! - Ai întâlnire cu avocatul. Acum!
Își ieșise din minți, urla, zbiera.
A luat o foarfecă.
Am înșfăcat ce am nimerit ca să mă apăr.
Apoi a sărit la mine și...
Și l-am lovit.
Cu trofeul?
Da.
De câte ori l-ai lovit?
O dată sau de două ori. Nu-mi amintesc bine. Eram terifiată.
Credeam că o să mă omoare.
- Te temeai pentru viața ta. - Da.
E suficient?
Pot scoate ceva.
Îl cercetăm serios pe părintele Tabakian. Aflăm totul despre el.
Îi aflăm toate secretele.
Acum, el e victima. Când ajungem la proces, tu vei fi victima.
Da.
Domnule detectiv Bosch.
Doamnă Chandler.
N-am zis eu că o să ne mai intersectăm?
Ba da.
Fiindcă mă crezi genul de tip
care își dă cu stângul în dreptul.
Și ai arătat din nou că am dreptate.
O aperi pe Veronica Allen?
M-a sunat, am acceptat.
Am vrut să-mi mai exersez talentul în cazuri penale.
Un caz important ca ăsta aduce notorietate în presă. Perfect.
Fie că pierzi sau câștigi, acum nu merge pe banii primăriei.
Din câte aud, e aproape falită.
Nu-mi fac griji. Cred că mai are de unde aduna câte ceva.
Oricum, nu banii contează, ci provocarea.
Și, sincer, când ți-am auzit numele...
N-am rezistat.
Vă meritați una pe alta.
Sunt total de acord cu tine.
JUDECĂTOR
Cum pledează acuzata?
Nevinovată, onorată instanță.
Nevinovată.
Am vorbit despre ignorarea probelor care dezincriminează.
Detectivul care se ocupă de caz are probleme etice la activ.
Am demonstrat-o acum mai multe luni,
în instanța civilă, și cred că o voi demonstra din nou.
- Deci începe. - Nici nu s-a sfârșit.
ȘEFUL DIVIZIEI NARCOTICE
Da?
- Cu ce te pot ajuta? - Mulțumesc.
Omucideri, Hollywood. Lucrez la...
Știu cine ești.
Lucrez la un caz.
Un caz clasat. O serie de crime din '79 și '80.
Tot apare un nume ca posibil martor.
Un nume fals, al unui informator care lucra la cazuri majore.
Tipul era de neatins la acea vreme.
Dar au trecut aproape 40 de ani.
Mă gândeam că probabil nu mai lucrează ca informator.
Și îi vrei numele.
Trebuie să fie prin sertarele astea, nu?
Nu contează câți ani au trecut.
Ai nevoie de aprobarea comandamentului.
O ai?
Am o femeie strangulată și aruncată într-o pubelă.
Alta înjunghiată și o a treia omorâtă în bătaie.
Și pe atunci li s-a rupt tuturor de ele,
fiindcă singurul tip care ar fi putut ști ceva
lucra pentru cazurile de la Narcotice.
Când eram răcan, ofițerul de instrucție m-a disciplinat de trei ori fără motiv.
Era genul care se delectează când te calcă în picioare.
- Știu genul. - Da, un nenorocit.
Evident, a avansat în grad și a ajuns căpitan.
Dar anul trecut am auzit că un detectiv de la Hollywood
l-a aruncat printr-un geam.
Fix în secție.
Mi-a mers la suflet.
Avem o operațiune majoră în curs.
Am venit mai devreme ca s-o organizez.
O să dureze, și trebuie să încep să bag cofeină.
Vrei ceva din bucătărie?
Cred că fac o porție proaspătă. O să dureze.
Mersi. Eu o beau neagră.
Bine. Revin.
DATE DESPRE INFORMATOR
Flagrant, cocaină. Cartelurile ar putea ști...
Formular de verificare strămutare
Lua-te-ar naiba!
21 de tone de cocaină capturate Un pont a dus la ascunzătoare
Depozitul San Fernando Valley
Salut, partenere! Unde ai fost?
La centru. Ce faci?
Cred că am aflat ceva interesant.
Zi!
Registrul armelor a reconstituit seriile armelor echipei lui Nash.
Doar parțial la două arme,
dar complet la celelalte două.
SIG MPX-ul lui Nash și Beretta lui O'Grady.
Le-ai verificat?
Fii atent!
Ambele arme au fost cumpărate inițial de Nash, cu permisul lui federal.
- Cumpărate legal? - Complet legal.
Și au fost vândute complet legal
unei rezervații de vânătoare din districtul Canyon.
Bine.
Conform bazei de date, ambele au fost furate anul trecut,
în cursul unei spargeri la rezervație.
Era printre șapte arme date drept furate.
Deci au fost furate,
dar apoi au ajuns înapoi la traficantul inițial
și la oamenii lui?
Ciudată coincidență, nu?
Cum îți place ție să zici? „Cârdășie”? Asta a fost.
Exact.
Nash le vinde ălora arme,
apoi le fură înapoi, le șterge seriile
și le dă oamenilor lui.
Cumpărătorul inițial probabil ia banii din asigurare.
- Un fel de spălare de arme. - Și încă ceva.
Toate munițiile folosite în acea zi în armele prezente la bancă
erau refolosite. Toate poligoanele au
sau vând gloanțe reciclate.
Ar fi cazul să discutăm cu tipul.
Poate aflăm ceva despre Nash.
Așa ar trebui...
Dar mai e și asta.
- Donald Banner? - Mort. Acum opt luni. Cauze naturale.
Am sunat la rezervație.
Mi-a răspuns robotul, zicea că e închis definitiv.
Tot mergem să vedem.
A fost tăiat lanțul.
Motiv întemeiat.
Îmi convine.
ÎNCHIS - NU INTRAȚI
Oprește aici.
Mai departe mergem pe jos.
Îmi iau arma.
- Întăriri? - Să vedem ce avem aici.
- Bosch! - Sunt bine!
Nu ies decât cu picioarele înainte! Știi asta, Bosch, nu?
Tu alegi, Nash. Nu trebuie să fie așa!
Ce rost are? Judecată? Închisoare?
Mă piș pe ele!
Preferi să mori?
GRENADE DE MÂNĂ EXPLOZIBILI
Vrei să facem o înțelegere?
Ți-o dau pe Veronica pe tavă!
Da! Poze, înregistrări, le am pe toate chiar aici.
Ți le fac cadou!
Sau pot să le dau foc până vine SWAT!
Oricând se poate face o înțelegere!
Lasă jos armele! Ăsta e un început.
Aiurea! Început?
Adu un procuror și dă-mi în scris!
Dacă vine SWAT, te scoatem într-un sac pentru cadavre!
Las arma jos! Las-o și tu!
Prostii! Știi cum se face!
Bosch!
Rahat!
- E dus. - Pune-i cătușele, să fie.
Unde te duci?
Probele despre Veronica.
Nu, Harry! Fii serios!
Lasă! Nu merită. Hai!
Tocmai am vorbit cu cei de la JO.
Încă mai lucrați cu ei, oficial,
dar se pot ocupa ei de caz de aici.
După vizitele la psihologul poliției,
o să vă dau concediu.
- Stați acasă câteva zile. - Mersi, locotenente.
Dar lunea viitoare intrați în tură iar.
- Ai înțeles, Harry? - Da.
Harry, ești deja în vacanță? Nu mai erai atent.
Mă gândeam la singurul lucru nerezolvat.
Layla?
Da. Mă întreb unde o fi, cu tot cu bani.
Am găsit-o pe turturica rătăcită.
GEORGE T. IRVING OFIȚER DE POLIȚIE - 24.07.2015
Bosch.
Scuze, nu voiam să deranjez.
Voiam să mă uit.
Dezvelirea e abia duminica viitoare.
Pot reveni.
Nu e nevoie.
„Am făcut și mai rele.”
Poftim?
Asta mi-ai spus în prima zi, la hotel.
„Am făcut și mai rele.”
Despre ce vorbim, Bosch?
Arno Epperson.
Cine?
Arno Epperson. Cunoscut și ca Fox Mitchell.
N-am mai auzit de mult numele astea.
Ți-am găsit poza în dosarul informatorului.
Nu te întreb cum ai ajuns să vezi dosarul.
- Ce-i cu el? - Vreau să știu unde e.
- Nu știu. - Dar știi cine e.
Am lucrat cu el când eram la Narcotice.
21 de tone de cocaină într-un depozit, în 1992.
Asta sigur te-a propulsat în ierarhie.
Lucram cu mulți informatori. Așa se construiesc cazurile la Narcotice.
- De ce te interesează? - Uciderea lui Marjorie Lowe.
Mama mea.
Iisuse!
L-ai corelat pe Epperson cu moartea ei?
El a ucis-o.
Departamentul și procuratura l-au protejat după asta.
L-au băgat în programul de strămutare.
E posibil să fi existat și alte victime, nu doar mama.
Cu informatorii, mereu a fost nevoie să te mai faci că plouă.
Pe principiul binelui suprem.
Dar, dacă a făcut așa ceva, eu sigur nu am știut.
Dar cineva știa.
Însă era prea important pentru anchetă
ca să fie judecat pentru uciderea de prostituate.
I-au dat cale liberă.
E greu de crezut.
Acum o săptămână, mi-ai zis că uciderea unui polițist,
fiul tău, era pe cale să fie mușamalizată.
Asta nu ți s-a părut greu de crezut.
Nu am acces la dosarul strămutării, dar tu ai.
Ești șeful poliției.
O să văd ce pot afla. Te sun.
- Când? - Curând.
GOLFUL MORRO
Salut!
Îl caut pe Big Wave Dave. E pe aici?
Dave.
Nu. Nu mai e aici.
Zău? Zicea că e aici.
Imposibil.
Cum așa?
E mort de ceva vreme.
Da, a făcut cancer.
- Când? - Acum vreo doi ani.
Se simțea ciudat, și-a făcut un consult și după o lună era mort.
L-a omorât rapid.
- Erați prieteni? - Nu.
- Ai fost la înmormântare? - Da. De ce?
El e?
Da. Dave Aronson.
DAVID ARONSON 6 DECEMBRIE 1944 - 19 OCTOMBRIE 2012
Ai câștigat, așa-i?
Ai scăpat basma curată.
Subtitrarea: Liana Oprea
Redactor Cristian Mircea