Я залагоджу провину.
У мене є знайомий, він забронює нам столик у «Моцці».
Наберу тебе ввечері, мала.
«Перестань, мала, я домовлюсь».
Ти взяв картку на пальне чи був дуже зайнятий
плануванням секс-життя вдома?
Не був би ти відлюдником, Гаррі,
то зрозумів би, як мені.
Доводиться докладати зусиль. І так, я взяв карту на пальне.
Ну тоді по конях, бо доведеться їхати в обідню спеку.
Постривай. Босх.
Коли? Відправ його назад.
-Неш. -Хизується, як він справу розкрив?
Карле.
Раніше подзвонив би. Ми вже у Вегас зібралися.
По вашого чувака?
Слухання з екстрадиції завтра зранку.
Ну, тому я й зайшов. Є хвилинка?
-Хвилинка, звісно. -Десь наодинці?
Сідай.
Пам'ятаєш той день, коли ти питав мене про Тоні Аллена?
Ну?
Що таке? Ти щось приховав?
Коротше.
Пів року тому я їду районом.
Чудовий вечір, вікна навстіж, проїжджаю повз будинок Алленів,
чую голоси. Суперечка.
Двоє чоловіків. Схоже, ситуація розпалюється.
І ти вирішив перевірити.
Так. Я припаркувався. Підходжу ближче до будинку Алленів.
А він з тим іншим типом у кімнаті, схожій на кабінет, прямо вчепився в нього.
Через що, ти не чув?
Гроші.
Каже: «Де мої гроші, Тоне?» Повторює й повторює,
а Аллен такий: «Я б тебе нізащо не кинув, присягаюся».
Він не реєструвався?
Я перевірив, у той вечір у домі Алленів не було відвідувачів.
Отже, він прийшов разом з Тоні.
Чому тільки зараз розказав?
Ти казав, що заарештували когось у Вегасі. Я… Почав думати…
Ми тоді з вами говорили про мафію, гангстерів,
і я згадав цього хлопця, з яким сварився Аллен.
Було видно, що він церемонитись не буде.
Гангстер із Вегаса?
Звичайно. Мафіозі з голови до ніг.
Упізнаєш його з шістьох?
Так, думаю, що так.
Ходімо зі мною.
Його немає серед них.
-Упевнений? -Так.
Ось він.
-Точно? -Ага.
Добре. Перевіримо. Щиро вдячний за допомогу.
Дякую. То я не помиляюся? Він, типу, мафіозі?
От поговоримо з ним і пересвідчимось.
Гаразд.
Мені треба йти. Щасти вам у Вегасі.
-Дякую. -Ага.
-Дякую, що зайшов. -Гарно доїхати.
Джої Маркс.
Маю відчуття, що не можу відпустити
Не можу відпустити
БОСХ
Як я
У нас є на це час?
Реєстрація о 15:00.
Воно того варте? У нас є Риков.
На блюдечку, як різдвяна свинка. Дякую, ФБР.
У федералів рибка в сітці.
Риков здасть їм Маркса, а Маркс розкаже їм щось про росіян.
Що посприяє контртерористичній операції.
Саме так.
Усе одно хочу знайти цю Лейлу. Спитати, що вона знає.
Тут лише житлові будинки.
Тоні казав, що його офіс знаходиться десь тут.
Мені подобається. Що це?
Сонні Роллінз та Майлз Девіс з альбому Майлза «Bags' Groove».
Шик. Як називається?
«Doxy». Сонні написав її.
-А ти добре розбираєшся. -Є трохи.
Слухаєш щось із цього століття?
З минулим ще не закінчив.
Гальмуй, ми на місці.
Нічого собі офіс.
Оце життя, еге ж, Гаррі?
Де звернули не туди?
Сиділи б біля басейну в компанії гарних пані.
Вам точно не потрібен ордер для цього?
Ми хвилюємось за її здоров'я.
У неї були стосунки з нещодавно вбитим.
Вбитим? Який жах.
Перевіряємо, чи вона в нормі.
Звісно. Дай бог, щоб з нею все було гаразд.
А ви давно бачились?
Днів десять тому? Два тижні? Щось таке.
Як вона платила?
Прямим переказом у перших числах.
Я б на вашому місці вже не чекав.
Не схоже, що вона повернеться.
Вона заповнила договір перед орендою?
Кредитна історія, минулі оренди.
Ми б хотіли подивитись.
Він в офісі.
Ми зайдемо, як будемо йти. Дякую.
Коли допитаємо дівчат біля басейну?
Залишила брудний посуд.
Телефон. Не дивно, чому ми його не знайшли. Він мертвий.
Хитро.
А це що?
Вони вірменською. Мабуть, молитви.
Маленька дівчинка. Лейла? Можливо, її бабуся?
Це точно не Лос-Анджелес. Мабуть, з її батьківщини.
Пам'ятаєш мене?
Ти один з тих мудил, що пов'язали Лакі.
Ми шукаємо Лейлу.
-У двері стукали? -Годі. Ти знаєш, її нема.
-Куди вона поїхала? -Гадки не маю.
Звалила. Щойно почула, що Тоні помер.
-Ти бачила це? -Ні.
Тоді звідки знаєш?
Її машини нема. Бах!
Куди б вона поїхала?
Без свого янгола-охоронця? Хрін знає.
Чому ти його так називаєш?
Вона працювала в якійсь дірі у північному Вегасі з іншими емігрантками.
Не дуже приємне місце. Тоні її дістав звідти.
Дім розпусти.
Я б це притоном назвала.
Все ще чекаю на подробиці.
Довго ще чекати?
Мають повідомити сьогодні ввечері.
А ця жінка? Мо?
Так, я покопався.
Знайшов її справжнє ім'я. Морін О'Ґрейді.
Поліція моралі. Операційний відділ.
Чудова робота.
Це тільки початок.
Подивимось, хто сьогодні ще з'явиться.
-Коли зустрічаєшся з Ло? -Післязавтра.
Ти нормально тримаєшся?
Ну. Все добре.
Слухай, я…
Я розумію, як тобі тяжко розпочати власний шлях у відділку,
віднайти себе, вибратися з моєї тіні.
Я думаю, що з цією справою в мене непогані шанси з усім цим упоратися.
Якщо я зможу дістати голову цієї змії.
Певен, у тебе все вийде.
Дякую.
Це схоже на діру в північному Вегасі?
Її колишня адреса серед орендованого житла.
Тепер без басейну.
Залишайтесь на місці.
Ми шукаємо цю дівчину. Лейлу.
Вона тут раніше працювала, проживала.
Стуліть срані пельки.
Хтось знає, де вона? Треба поговорити.
Нічого не кажіть, а то здам пану Марксу.
Він вам язики відірве.
Ти працюєш на Маркса. Це його місце.
Це моє місце.
Ану вали звідси. Пензлюй вже.
Можеш скільки завгодно казки розповідати.
Ми нікуди не підемо, сама пояснюватимеш Марксу,
чому робота стоїть.
Дівчина, яку ви шукаєте, Лейла.
Вона давно тут не з'являлася. Уже кілька років.
-Де вона? -Стрип-клуб? Вона танцює.
«У Доллі»?
Вона пішла з клієнтом.
Закрий свій сраний рот.
Сама закрий, бо скажу Марксу, з ким ти тут говорила.
Паскуда.
Шльондра.
З клієнтом?
Клієнт закохався в Ліліт.
Ліліт? Її справжнє ім'я?
Ліліт Сароян.
Тупорила ти курва.
Іди в дупу.
Ліліт Сароян. Ви знаєте, де вона?
Не знаю. Прошу вас. Забирайтеся звідси негайно.
Сучка. Шльондра.
Йди геть!
Це був дуже невеселий візит.
Як думаєш, вони жертви торгівлі людьми?
Хтось має з ними побалакати,
дізнатись, чи можуть вони піти, в кого їхні паспорти.
А Джої Маркс?
Це його місце. Я поговорю з Фелтоном. Нехай розбереться.
Як люди тут живуть? Це ж срана пустеля.
А Лос-Анджелес хіба не пустеля?
-З океаном. -Усе одно пустеля.
Я гадав, ти любиш Лос-Анджелес.
Люблю. Але я знаю, що це за місце.
Може, купимо нові окуляри?
Рей-Бени?
Ретро любиш. Уся в тата.
Сподіваюсь.
Дивись. Он там салон. Ходімо, піднімемось сходами.
Це аж на третій поверх.
Трохи розім'ятись не завадить.
Я постійно розминаюсь.
Розминаєш пальці, коли строчиш СМС. Аж м'язи виросли.
Дуже смішно.
-Війна на пальцях? -Нізащо.
Щось іще?
Пончики є, кава є. Ніби все.
-Гарного дня, офіцере. -Ага.
Мудло.
Ви подзвонили Джорджу. Залишіть повідомлення, я передзвоню.
Привіт.
Подзвониш мені, як зможеш, добре?
Мама хоче знати, що ти робиш ввечері.
Ти вже глянула на свій моднявий чохол?
Так. Туди навіть серветку поклали.
Ніколи не зайве.
-Може, кави візьмемо? -Так.
-Дорогою додому? -Звісно.
-Можна. -Чудово.
Я гадав, що за умовами
нової угоди в нас мало б бути роздільне житло.
Мало би. Хтось помилився.
Радій, що не з Крейтом чи Баррелом.
Ага.
Джеррі, якого кольору твоя щітка?
Блакитна, а що?
Просто питаю.
Ти поїдеш до сім'ї?
Ну. Поїхали зі мною.
Я думав тут лишитись.
-Слухання в 09:00. -Я прийду.
Так, люба. Медді?
Тату?
Медді, що таке? Медді, що сталося?
Мені сказали… Я маю сказати тобі,
що у нас з мамою все гаразд і що…
Медді? Медді?
Не ускладнюй все.
-Хто це? -Гаррі?
-Що тобі треба? -Не телефонуй в поліцію.
Якщо хоча б пальцем їх торкнешся, я вирву твої зуби, шматок лайна. Ти…
Гаррі? Що, в біса, відбувається?
-Гаррі, та що сталося? -Медді й Елеанор викрали.
-Хто? Навіщо? -Не знаю. Маркс.
Чорт. Дзвоню копам.
Ні! Ніякої поліції. Сказали, ніяких копів.
Так завжди кажуть.
Поки не знатиму, з ким маю справу, я не можу так ризикувати.
Та нахрін це.
Місто не наше. Невідомо, з чого почати.
Я знаю з чого.
-Куди ми їдемо? -До Елеанор.
У неї є застосунок. Він покаже, де Медді.
Тільки не вбий нас обох дорогою.
Нагорі чисто. Ноутбук?
Він на кухні.
Чисто. Гаррі, він тут.
Тут пароль.
Спробуй A-K-Q-J-10.
Нуль, один, один, нуль, нуль, один.
-Зайшло. Що це? -День народження Медді.
Листай догори.
Оце, відкривай.
Запис із камер. Мотай назад.
Тепер уперед. Вмикай.
Мудила срані. Я вб'ю вас обох.
Застосунок для стеження. Він покаже, де зараз її телефон.
Вони б мали його вже вимкнути.
З'єднати з пристроєм — Локація Пошук — Пристрій не знайдено
Дідько.
Історія. Там мало зберегтись місце виклику.
-Ось воно. -Кайл-Каньйон-роуд, 157.
У 30 кілометрах звідси.
Уже сутеніє.
Класна тачка.
Взяла напрокат.
Джеррі.
Це телефон Медді.
Сумка на задньому сидінні.
Це… Трясця. Що це взагалі?
Відкривачка. По конях, ковбою.
А це у вас звідки?
А тобі що до того?
-Просто цікаво. -Вони чисті.
Їх вже засвітили у купі злочинів, головне, що не ми.
Куди ми їдемо?
Схованка на Фіґероа. Раз на тиждень збираємо готівку. Збір завтра.
А сьогодні там буде напхано більше, ніж у бурито XXL.
Ти контролюєш територію.
Хтось з'являється, негайно стріляєш, затямив?
Так, затямив, Мо.
Я затямив.
Босх.
Детективе.
-Хто це? -Не має значення.
Передай Марксу, якщо хтось хоча б пальцем торкнеться моєї сім'ї,
одна маленька подряпинка, і я вб'ю всіх.
Я спалю все дощенту, курви.
Тримайте себе в руках, детективе, і ніхто не постраждає.
Я слухаю.
Завтра зранку після слухання Риков перейде під вашу юрисдикцію.
А ви доставите його нам.
А якщо я це зроблю, як ви збираєтесь мені мою сім'ю повернути?
Робіть усе точнісінько, як вам сказано.
Біля кордону з Каліфорнією є стоянка вантажівок.
У Стейтлайні, на шосе 15. Зупинитесь дозаправитися.
Подякуєте патрулю штату Невада за співпрацю й відправите їх геть.
Скажіть напарнику, нехай сходить по каву.
Поки ви будете заправлятись, дещо станеться.
Риков поїде з нами.
Дівчата повернуться додому.
Добре.
Маркс хоче міняти Рикова на Медді й Елеанор.
Боїться, що Риков розколеться.
Схоже на те, судячи з його планів.
Напевно, Риков знає щось важливе.
Треба дзвонити в поліцію.
Ні. Ніяких копів.
Не місцевим? Покличемо федералів.
Нахрін федералів. Це моя сім'я.
Стеж за вулицею.
Чорт.
Усім на підлогу.
Що? Швидше. Їдьмо.
Ну ж бо, вперед.
Давай. Дідько.
Давай, Мо, давай.
Чорт забирай!
Маркс.
Його люди викрали мою колишню дружину з дочкою.
Обіцяє не нашкодити їм в обмін на тебе.
Маячня. Ти на таке не підеш.
У тебе один варіант.
Ти даєш щось, що допоможе витягти мою сім'ю,
або клянуся богом, я здам тебе Джої Марксу і оком не моргну.
Що це за шавки?
Брати. Самоанці. Том, Джеррі.
Їх так називають, бо справжні імена хрін вимовиш.
Де їх знайти?
Вони переховуються в домі в пустелі. Тьюл-Спрінґс.
Іноді провертають там усяке.
Кажи, як туди потрапити.
-Алло? -Лейтенанте Лау, заступник Ірвінг.
-Шефе. -Я стежу за сином.
Ви ще не зустрілись?
Він іде за протоколом, пане.
Я залишив йому повідомлення. Він не відповідає.
Немає причин хвилюватися.
Думаю, вранці вийде на зв'язок.
Ми теж за ним стежимо.
Дякую, лейтенанте.
Ні чорта не бачу.
Вони там.
На дивані, передня кімната.
-Самоанці? -Ну. Дивляться телевізор.
Один зі зброєю. Щодо другого не певен.
У мене ідея.
Що за хрінь?
Ага, ніби це допоможе.
Твій живіт не прозорий, брате.
Може, це знову вітер.
Ходи перевір антенну.
І візьми з собою ствол.
-Том чи Джеррі? -Том.
Хто в будинку?
Мій брат.
Хтось іще?
-Що в нього за пушка? -Сорок четвертий калібр.
Ворухнешся — помреш.
Обличчям на підлогу, тихо й повільно, бляха.
Чисто.
Усе в нормі.
Усе гаразд.
-Тату! -Усе гаразд люба. Усе добре.
Що ти робиш, Гаррі?
Дзвоню Фелтону. Нехай виносить це сміття.
Постривай, можна перед цим з тобою поговорити?
-Добре. -Давай.
Я зараз повернуся. Ми миттю, добре?
-Впораєшся тут, Джеррі? -Ага.
Елеанор?
Не можу заспокоїтись.
Усе гаразд.
Я не хочу, щоб ти викликав копів, добре?
Елеанор, не можна відпускати цих свиней після того,
що вони з вами зробили.
Наша дочка не має бути свідком. Тільки не проти Маркса.
-Ми захистимо її. -Ні.
Доведеться інший спосіб знайти. Гаразд?
Бо я не буду свідчити, і я не дозволю їй свідчити.
Добре. Але ви з Медді маєте поїхати з Вегаса до завтрашнього ранку.
І куди нам їхати?
У Лос-Анджелес. До мене. Поки все не вщухне.
Гаразд.
Джеррі, відведи Елеанор з Медді в машину.
Треба заїхати по їхні речі,
а тоді відразу в готель.
Гаррі?
Іди. Я скоро буду.
Ти приставив зброю до голови моєї дочки.
Верхній замок заїдає.
Розберуся.
Слухання буде вранці.
Опівдні ми рушимо назад у Лос-Анджелес, до вечері я буду вдома.
Сподіваюсь, нічого не трапиться.
Елеанор. Нічого не трапиться.
Біллетс відправить копів, які зустрінуть вас в аеропорту,
відвезуть до мене. Вони наглянуть за вами.
Добре.
Тату, прошу, поїхали разом.
Люба, я не можу.
-Ні, тату, будь ласка. -Люба, я не можу.
Мені треба дещо зробити.
Обіцяю.
Ніхто з тих людей більше тебе не потурбує.
-Віриш мені? -Так.
Слухай,
мама дуже засмучена, і в неї є всі причини на це.
Але я б нізащо свідомо не наражав вас на небезпеку. Ти ж це знаєш, правда?
Я знаю.
І знала, що ти прийдеш по нас.
Побачимось увечері.
Нам час іти на реєстрацію.
Елеанор, в комоді з платівками лежить пістолет,
а в шафі на верхній шухлядці — дробовик.
Я просто хочу, щоб ти знала, де вони.
Зрозуміла?
Зрозуміла.
Детективе Босх?
Дейв Воррен, представляю пана Рикова. Перед екстрадицією…
Що? Ви не будете оскаржувати?
А в цьому є сенс?
Знаряддя вбивства підтверджене.
Як воно там опинилось, хто його туди поклав — розберемося потім.
Мені треба гарантії, що його перевезення в Лос-Анджелес буде безпечним.
Повеземо напряму. Без зупинок.
Це я й хотів почути.
Справа 6205. Обвинувачення проти Лукаса Рикова.
Дякую, Тесс.
Слухання з екстрадиції. Обвинувачення готове?
Готове, ваша честь.
Воррен, представляю відповідача.
Ваша честь, якщо можна,
підсудний бажає відмовитись від права
оскарження екстрадиції до штату Каліфорнія.
Прийнято.
Тесс, що далі?
Я зараз.
Гаррі.
Так, пане.
Так, пане, сьогодні вдень, щойно підпишуть… Агов!
Марксе.
Якщо ти знову наблизишся до моєї сім'ї,
я переріжу тобі жили, й з інвалідного крісла не встанеш.
Гадаю, ви не розкажете, що вчора сталося?
Звісно що не розкажу. Ходімо.
Босх.
Ми перевірили машини, зареєстровані на ім'я Ліліт Сароян.
«Алтіма» 2012 року, на цю адресу.
Адреса офісу Аллена. Шукаєте авто?
Знайшли. Вже тиждень на штрафмайданчику.
Лишила її на автостанції.
Чорт. Може бути де завгодно.
Ми пошукаємо там відбитки про всяк випадок.
-Дякую. -Детективе, пам'ятайте про угоду.
Щодо партнерів Рикова.
Почне розповідати щось про Маркса, зразу телефонуйте.
Гаразд.
Поліція Невади довезе до кордону штату.
Дуже вдячний.
Чого такий радісний?
А чому не радіти?
Вирок за вбивство першого ступеня тебе не хвилює?
-У мене є алібі. -А в нас інша інформація.
У мене немає мотивів убивати Аллена.
Джої Маркс наказав. Ось тобі й мотив.
Мій адвокат розірве ордер на обшук,
і тебе, Босх, бо пістолет підкинув ти.
Без пістолета я повертаюсь додому.
Навіть якщо так, а воно не буде так, далі що?
Маркс подбає, щоб ти не лишився живим.
Де б ти не був. Чи на волі, чи в тюрмі.
-Якщо не співпрацюватимеш. -Пішов ти.
Риков Люк. Екстрадиція з Вегаса за статтею 187.
Кіко, я хочу, щоб він був сам, стовідсоткову ізоляцію. Гаразд?
Коли шерифи забиратимуть його,
впевнись, що вони знають, що він підпадає під програму захисту свідків.
Гаррі.
Не зараз, Менку, мені треба додому.
Біллетс хоче тебе бачити.
«Щойно твоя нога переступить поріг цієї будівлі».
-Скажеш, що не бачив мене? -Не можу, друже.
«Принеси мені голову Ієроніма Босха». Цитую, бляха.
Чорт.
Лейтенанте?
Збирався отак піти? Не надавши мені повний звіт?
Мені треба додому. Моя сім'я чекає.
Як вони?
Їх усе ще трусило, коли я відвозив їх в аеропорт.
Ну, це зрозуміло.
А ще зрозуміло, чому рішення вчора приймалися поспіхом.
Дякую. Гаразд.
Але треба поговорити з Елеанор, щоб вона подала заяву на них.
Відпускати їх буде помилкою, і, здається, це були твої слова.
Вона не передумає.
Їхнє місце за ґратами.
Слухай, Джої Маркс їх просто так не відпустить після такої похибки.
Вони отримають по заслузі.
Тобі дійсно треба повний звіт?
Ні, не треба.
Просто сподіваюсь, що нам не гикнеться.
Не гикнеться.
-Іди до своєї сім'ї. -Дякую, Грейс.
Тату.
Що це ви робите у мене вдома?
Як ви тут, облаштувались?
Так, у вільній кімнаті.
Рушники знайшли?
Там, де й завжди.
Я приніс попоїсти.
-Що це? -Мексиканська кухня.
«Покіто Мас», найкраще мексиканське кафе в Лос-Анджелесі.
І я купив тобі новий телефон.
Дякую, тату.
Йди розпакуй. А ми поки з мамою накриємо на стіл.
Гаразд.
Візьму тарілки.
Як вона?
Не знаю. Здається, в нормі, але вона може приховувати почуття.
Є друг-психотерапевт, я ходив до нього минулого року.
Думаєш, подзвонити, щоб він з нею поговорив?
Дай їй кілька днів. Подивимось, як воно буде.
Як пройшла екстрадиція?
Усе за планом. Риков відмовився. Ми привезли його сюди, оформили.
Тоді можна додому їхати?
Поки що ні.
Де ти це знайшла?
У шафці з простирадлами. Це з нашої подорожі в Каталіну.
Середньозахідна краля. Ти не вірила, що летюча риба існує.
Все ще не вірю.
-Бачу, ти кухню переробив. -Ага.
Виглядає гарно.
Так дивно сюди повернутись.
Це правда.
Він вилітає з дому в масці набакир, визираючи одним оком.
Врізається в стіну. З маскою набакир.
Райлі, та ти сраний казкар.
-Щодо минулої ночі. -Ну?
Ви там всі когось, в біса, кинули?
Ні, брате, тільки стелю.
-Привернули їхню увагу. -Мою так точно.
У мене досі пил з гіпсокартонових стін в носі.
Це лайно точно канцерогенне.
-А це що таке? -Це твоя частка.
Ну, дякую.
Ага.
Кепе!
-Капітане. -Як життя?
Прекрасно. Просто чарівно. А ви всі як?
Не жаліємось.
Ірвінг,
кажуть, ти вчора чудово попрацював.
Так, бачив би ти його.
Він вирубив того здорового мексиканця, як клята Ронда Раузі.
Так, дякую. Мабуть.
І дякую за дінеро.
Нема за що.
Багато хорошого чекає на нас попереду. Хороші часи.
Ти — ключ, який відімкне багато нових дверей для нас.
Радий бути в команді.
О, ні. Вибач.
Ти ще поки не в команді.
Що, хіба ні?
Спершу треба буде ще одну річ зробити.
У нас є невеличкий обряд посвяти.
Ми називаємо його Залізне Родео.
Родео? Тобто застрибнути на коня верхи і все таке?
Так, щось таке.
Добре, але я не вмію на конях кататись. Тож…
На цій коняці покатаєшся.
Давай. Знімай усе до трусів.
Якщо не хочеш, щоб воно мастилом просочилось.
Ви всі це робили? Серйозно?
Кожен з нас. Навіть О'Ґрейді.
Я б хотів це побачити.
Чорт, чуваки.
Піднімайся, малий боягузе.
Катайся верхи!
-Що це, бляха, таке? -Я думаю, жучок.
Чорт.
Можеш стерти запис?
Відволічи його.
Вже.