Dacă nu vorbești cu mine,
nu-ți pot finaliza evaluarea să revii la lucru.
Dnă doctor, e o ștampilă. Am tras corect.
Deja sunt la lucru.
Și, dacă eu nu pun ștampila, vei fi suspendat.
Data trecută, tot ce v-am spus de mama mea
a ajuns în instanță și pe internet.
Ce-ar fi să ieșim de aici, la o plimbare? E frumos afară.
- E mai bine? - Da, trebuia să ies de acolo.
Acum câteva nopți, ai intrat într-un tunel care era mult mai oprimant.
S-a terminat bine. Ostatica e vie, Waits e mort.
Mă întreb dacă să te las
să revii la lucru fără să iei o pauză.
Dnă doctor. Am un caz activ.
Căutăm un tip care a ucis un băiat de 12 ani. Trebuie să mă ocup.
Îmi fac griji că acest stres ar putea duce la ceva dăunător
- ...până să rezolvi cazul. - Sunt bine.
De ce ai intrat în tunelul ăla fără să aștepți întăriri?
Știam că Waits era acolo și avea un ostatic.
- Nu a fost nesăbuit? - El voia să intru acolo.
Era jocul lui final. Voia să fac parte din el.
Ziceai că a vorbit despre ce aveați în comun.
Da, tot insista pe tema asta.
A zis că eram câini din aceeași canisă. Dar nu însemna că eram la fel.
- El a hrănit alt câine. - Alt câine?
Asta ne spuneau la McClaren.
Orice om are doi câini care se luptă între ei.
Unul e bun, celălalt rău.
Cel pe care alegi să-l hrănești e cel care câștigă lupta.
Eu l-am hrănit pe cel bun. El nu.
Ce simți în privința uciderii lui?
Am făcut ceea ce trebuia făcut.
Și când ai aflat că te-a amenințat cu o armă descărcată?
Uitați, dnă doctor.
Waits s-a sinucis folosind un polițist.
Știa că se terminase totul. A vrut să-l omor.
A vrut să văd ce a făcut.
A vrut ca eu să duc povara asta.
Și știți ce? I-a reușit.
Am un sentiment care nu mă lasă
Nu mă lasă
Ca mine
Fie ca Arthur să fie mângâiat în leagănul Raiului.
Iar abuzurile suferite în această lume
să fie vindecate de viața veșnică în Casa Domnului.
Iar cei ce l-au iubit să știe
că acum e binecuvântat cu bucuria și harul refuzate în lumea asta.
Amin.
Pacea fie cu dvs.
Fiți binecuvântată.
Ai decis să nu-l reclami?
- Anunță-mă dacă te răzgândești. - Te rog, lasă-mă în pace.
Îmi doresc să nu vă fi sunat.
Detective.
Mulțumesc că ai venit. De ce nu ni te-ai alăturat?
Nu voiam să deranjez familia.
„Familia”?
Cu greu aș numi-o așa. Nu?
Criminalul în serie pe care l-ai împușcat,
el l-a ucis pe Arthur?
A mințit. Căutăm pe altcineva.
Voiam să vă arăt ceva.
Aceștia sunt copii abandonați și orfani
sprijiniți de Nicholas Trent prin acte de caritate.
Cel care s-a sinucis? Pedofilul?
Trimitea lunar o sumă modică.
Nu știu.
Poate căuta mântuirea,
să se ispășească pentru ce făcuse în trecut.
Mă ocup eu de ei.
Mulțumesc, detective.
Ce faci aici?
- Îmi prezint omagiile. - Nu te apropia de el!
Vrei să-l omagiezi pe Arthur?
Găsește-i criminalul.
E o chestiune de timp, dle Delacroix.
Vă las singur.
Nu a avut nicio șansă.
Nu cu familia asta.
Nu după ceea ce i-am făcut.
Te întreb:
îi vei face dreptate?
Dreptate băiatului meu?
Aseară m-am întâlnit cu un amic.
Un anchetator din biroul procurorului.
A trimis citații pentru un Mare Juriu secret.
- Amicul tău știe despre ce e vorba? - Despre Waits.
Despre ce s-a întâmplat cu Waits.
Ziceam c-ar fi bine să știți.
DEPARTAMENTUL DE POLIȚIE DIN LOS ANGELES SECȚIA HOLLYWOOD
Harry Bosch.
Ce faci?
Ai fost azi la evaluare?
Garcia mi-a dat permisiunea. Trebuie să vină avizul.
- Bine. Și Stokes? - Îl căutăm.
- Dacă e deștept, e în Mexic. - E dat dispărut.
Nu e deștept. Locul ăsta e tot ce știe.
- E încă aici. Sunt sigur. - Bine. Arestează-l, închide cazul.
- Să lăsăm asta în urmă. - Da, să trăiți.
Cu ce te pot ajuta, Irv?
Ce rahat e cu Marele Juriu pentru Waits?
Crezi că eu nu am surse la tribunal?
Ia-o ca pe o poliță de asigurare.
Asigurare pentru ce?
Mă pot folosi de un Mare Juriu cât timp am nevoie.
Tu ții ascunsă filmarea, îți faci rolul de om al legii,
eu câștig alegerile, juriul dispare, iar tu ești următorul șef de poliție.
- Și dacă nu câștigi? - Sunt încă Procuror General.
Și încă am Marele Juriu.
Pare mai curând amenințare decât o asigurare.
Respectă-ți partea de înțelegere și va fi bine.
Trebuie să-ți reamintesc că deja am cartea cea mai mare din joc?
Atunci nu ai de ce să-ți faci griji, nu?
Nu înțeleg cum joacă. Dvs. aveți filmarea.
Un Mare Juriu aude doar ce vrea procurorul.
Poate face multe probleme.
Scuze, trebuia să sun întâi. Deranjez?
Deloc.
Este cea mai tristă poveste auzită vreodată.
Una dintre ele.
Înmormântarea unui fiu și frate,
iar ei nu au putut să-și vorbească.
Unele răni nu se mai vindecă.
Cumva, mă face să regret că a găsit acel os.
Poate mai bine rămânea îngropat.
Până la urmă, trebuia să iasă la lumină.
Doi copii cu probleme. Unul îl ucide pe celălalt.
Și dacă nu-l găsiți?
Nu e suficient că s-a aflat ce s-a întâmplat?
Nu pentru mine.
Nici pe departe.
ELIBERARE CONDIȚIONATĂ EFRACȚIE
Scrisoare comportament remarcabil
Stokes - model Olivas garantează pentru el
- Ce este? - Mă uit la dosarul lui Stokes.
De două ori, în ultimii zece ani, l-a ajutat același tip,
i-a dat un job și un loc unde să stea.
Joe Olivas. Are o firmă de administrare a proprietăților, East Hollywood.
Au trecut câțiva ani. Poate merită încercat.
De ce nu? Nu avem nimic altceva.
Trebuie să preiau apelul, Jerry, e Eleanor.
Ne vedem la secție.
- Bună. - Harry, Maddie a dispărut.
- Cum adică a dispărut? - Adică a plecat.
Am venit acasă de la lucru și nu e, iar rucsacul ei lipsește.
Sigur nu e la vreo prietenă?
Nu răspunde la telefon. Are baterie, dar nu răspunde.
- L-am localizat. - Inteligent.
A plecat din autogara Wayfares din Victorville.
Cred că vine la tine în LA.
E vina ta, Harry, că i-ai spus să te viziteze.
Nu i-am zis să sară în autobuz, Eleanor.
Nu contează. Tu i-ai dat ideea.
PROGRAM CURSE AUTOBUZ
Calmează-te. Lasă-mă să văd orarul. Bine.
Următoarea cursă din Vegas ajunge aici la 07.30.
Voi fi acolo când sosește.
- Ce este? - A apărut ceva.
Maddie a fugit de acasă. E în autobuz spre LA.
Trebuie să fiu acolo când ajunge.
Fă ce ai de făcut, partenere.
Eu îl verific pe Olivas, să văd ce aflu de Stokes.
STAȚIE AUTOBUZ WAYFARER
Maddie.
Harry.
- Cum ai aflat? - Ai doi părinți polițiști.
Ce credeai că se va întâmpla? Haide.
- Unde mergem? - La aeroport, la mama ta.
Unde ți-a fost capul?
Ai idee câți fugari dispar în fiecare an?
Nu fugeam. Veneam să te văd.
- Și am spray cu piper. - Mereu îl ai la tine?
- Am părinții polițiști. - Nu face pe inteligenta.
- Cum voiai să ajungi la mine? - Cu Uber.
Cu Uber?
Uite, Maddie.
Știu că te bazezi pe tine, dar ce ai făcut e periculos.
- Ești prea tânără. - Fac 15 ani curând.
Ești prea mică să faci așa ceva.
Dar nu prea mare să iei bătaie.
Ne-ai speriat pe amândoi de moarte.
Îmi pare rău.
Voiam să te văd.
Ce?
- Ți-e foame? - Sunt hămesită.
FIRMĂ ADMINISTRARE PROPRIETĂȚI OLYMPIC
Dacă e vorba de bilete la partida de golf a poliției,
- ...contribui ca de obicei. - Nu e vorba despre asta.
Ci despre unul dintre angajații tăi.
John Edward Stokes.
Nu-mi amintesc de vreun John Edward...
Johnny Stokes.
L-ați ajutat de câteva ori când era eliberat condiționat, știți?
Mereu i-ați dat un loc de muncă.
Noi, cei de aici, credem în a doua șansă.
Sponsorizăm mulți tineri.
V-aș putea da dosarul dacă aveți mandant.
Lasă prostiile, Olivas.
Știu ce faci aici. Stokes este măturător.
Scoate oamenii în stradă ca șefii tăi să modernizeze cartierul.
Spune-mi unde lucrează și încheiem acum.
Altfel, dau niște telefoane
și pun funcționarii să roiască în toate proprietățile.
Bine. Uite.
Aveam o clădire deja golită, dar intraseră locatarii ilegali.
Stokes își căuta de lucru și l-am pus pe el acolo.
Dă-mi adresa.
DU-PAR'S RESTAURANT ȘI PATISERIE
- Nu e bucuroasă. - Știu.
Am reușit să o îmbunez.
A putut să-și schimbe biletul pentru diseară, așa că avem o zi.
Super! Va fi furioasă când va veni.
- Nu că i-ai fi dat motive. - Bine.
Două porții mici și o farfurie suplimentară.
- Mulțumesc. - Mersi.
Ce-o să-i spui mamei tale?
- Că voiam să-mi văd tatăl. - Zău, Maddie.
Mă enervează rău, Harry.
Madeline Bosch, nu poți urca în autobuz de câte ori vă certați.
Mama mă înnebunește.
În Hong Kong, mă lăsa în pace mai tot timpul.
Acum ei stau cu ochii pe mine. Nu pot să merg nicăieri sau să fac ceva.
Accidentul i-a afectat rău.
Nu-i poți învinovăți că vor să fii bine.
- Harry, te rog, nu fi ca ei. - Bine, uite.
Tot ce știu e că ai o singură mamă.
Ea doar se asigură că ești în siguranță și că mergi în direcția cea bună.
Asta e tot.
Și nu vrei s-o dai în bară cu ea.
Căci atunci când va veni timpul și nu mai e lângă tine,
lumea devine un loc rece și dur.
Bine.
Asta-i tot ce am de zis, căci e timpul să mâncăm clătite.
- Nu te temi de cutremure? - Peisajul merită.
Dar alunecările de teren?
Crezi sau nu, e sigură.
Locuiesc aici de 12 ani și nicio casă nu a căzut de pe deal.
Foarte amuzant.
Dumnezeule! Harry!
- Iei mită sau ceva? - Serios? Propria mea fiică?
Cred că seara vezi ca dintr-o navă spațială.
Așa e. Asta nu înseamnă că iau mită.
După film am luat-o.
ECOUL NEGRU
L-am văzut în Hong Kong. Mă bucur că nu ți-au folosit numele.
Și eu.
Am plecat rapid de dimineață, fără duș sau bărbierit,
așa că merg să mă spăl și apoi decidem ce facem azi.
Ce e asta?
Marele Art Pepper. Melodia se numește Patricia.
A scris-o pentru fiica lui. O vedea rar
când era mică.
IDENTIFICARE
CAZIER JUVENIL McCLAREN HALL
DETECTIV
Ți-a plăcut melodia?
Da. Nu prea mă pricep la jazz, dar mi-a plăcut.
Îți iau niște CD-uri.
Nu am CD player. Eu îmi descarc muzica.
Corect.
Îți iau niște CD-uri și un CD player.
Mai bine îți iau niște discuri și un picup.
- Cel mai bun mod să asculți. - Ar fi super! Mulțumesc.
Deci, ce vrei să faci azi?
M-am născut aici, dar nu cunosc orașul prea bine.
Să începem cu începutul.
MUZEU GEORGE C. PAGE DESCOPERIRILE LA BREA
Pentru ce sunt liniile roz?
Împărțim groapa într-o grilă.
Așa știm exact de unde provine fiecare os.
- Punem gudronul în găleți. - E mult gudron.
Oasele vin sus în găleată. Dăm la o parte asfaltul,
apoi urmează munca de aproape...
Folosim astea.
- Pare ceva ce folosește dentistul meu. - Așa e. Târnăcop dentar.
Și acest os provine din groapa asta de excavare. E uman.
Noi trebuie să aflăm cât mai multe, să ne documentăm
și să încercăm să înțelegem ce a pățit.
Ești cam ca tata, doar că te ocupi de cazuri într-adevăr reci.
Cele mai reci.
Știi ce a pățit?
I-am găsit craniul acum trei săptămâni
și putem spune că a ciomăgit-o.
- E incredibil. - Hei!
- Vrei să încerci? - Sigur.
Trebuie să ai mare grijă. Îndepărtează murdăria.
Încearcă să nu distrugi osul. Da.
Ar putea avea un viitor.
Un viitor care se uită în trecut.
E un mod de a privi.
- Vreun progres? - Căutăm un prieten de-al lui Arthur.
Se jucau împreună când erau mici.
Vreau doar să mă asigur. Legistul a decis că e o crimă, da?
- Putea fi un accident? - Nu.
Rana fatală a fost o lovitură deliberată în spatele craniului.
Scuză-mă.
- Jerry. - Harry.
L-am localizat pe Stokes, într-o clădire de-a lui Olivas.
Am o echipă și sunt gata să intre.
Trimite-mi adresa. Așteaptă să ajung.
Pot să vă las singuri puțin? Trebuie să mă ocup de o urgență.
- Pot veni și eu? - Mă tem că nu.
- Amândoi am avea probleme. - Harry.
Îmi pare rău, draga mea.
Vom fi bine. O țin eu ocupată.
Vrei să cobori în groapă?
Pe bune? Ar fi grozav.
Mă întorc repede. Promit.
ÎN CURÂND APARTAMENTE DE LUX HOLLYWOOD
- Unde sunt? - Ne temeam că ne vede și fuge.
Înăuntru. Edgewood conduce.
Iisuse, Jerry!
Ce baftă! Nu l-am cerut eu.
Mai bine i-am anunța că intrăm.
Aici 6-William-21. Către toate unitățile.
William 21 și 22 intră în clădire în haine civile.
Negativ 6-William-21.
Avem aici o situație tactică, Bosch.
Suspectul e încă liber. Anunțăm când avem cod 4.
La o parte.
Către toate unitățile: 6-William-21 și 22 sunt în clădire.
Cred că au întrerupt comunicațiile cu noi.
Ultima oară am auzit că verificaseră până la etajul trei.
Ia-o pe scări.
Acolo! Chiar acolo!
Poliția! Mâinile sus! Stokes!
Suspectul e la pământ! L-am prins!
E la pământ!
Poliția vine din spate.
6-Alfa-65. Solicităm o ambulanță la locația noastră.
Suspectul este rănit.
Avem cod 55. Recepționat.
- La o parte. - Ia arma.
Rahat, omule! Chiar m-ați rănit. Ce am făcut?
Taci. Ești arestat pentru crimă.
- Ce dracu'? E hărțuire. - Am spus să taci.
Bosch, ți-am spus să nu intri. Ne descurcam.
De ce ai tras?
Fugea spre scara de incendiu și l-am pus jos cu arma cu bile.
Bravo! Putem să-l luăm?
- E al vostru. - Să mergem, Stokes.
- De data asta îl păstrați? - Încercăm.
Voi depune plângere de brutalitate împotriva voastră.
Locuiai cu familia Blaylock.
Arthur Delacroix venea în vizită.
Era un prieten din vechiul cartier.
Poza de săptămâna trecută
a făcut-o tatăl tău adoptiv în curtea ta.
- Nu mi-am amintit, da? - Ai mințit legat de toate.
În plus, aveai placa lui Arthur. După ce a murit.
Nu știu. Poate că a lăsat-o acasă sau ceva de genul ăsta.
Poate o voiai și de asta l-ai ucis.
Nu l-am omorât eu, bine? Dar...
- Știu ce s-a întâmplat. - Erai acolo.
Da, dar nu pentru că l-am ucis.
A fost un accident.
- A căzut din copac. - Copac?
Da.
Era un copac în care ne cățăram.
Un stejar vechi, cu un leagăn de frânghie. Eram acolo și el...
S-a dezechilibrat și s-a lovit la cap.
- A căzut pe ceva. L-a ucis. - De ce l-ai îngropat?
Știam că vor da vina pe mine.
Fiind adoptat, am mai avut probleme înainte, deci...
Eu doar...
L-am acoperit cât de bine am putut.
I-ai păstrat placa.
Ce era să fac? S-o las acolo?
Arthur Delacroix nu a căzut din copac. I-ai zdrobit creierii, Stokes.
L-ai ucis pentru un skateboard nenorocit.
- Vreau un avocat. - Normal.
Scuze că a durat mult.
A trebuit să mă ocup de multe lucruri.
Ai promis că vii repede și au trecut ore întregi.
Am doar o zi cu tine, nici aia întreagă.
Uneori nu am de ales, Maddie. Așa e munca mea.
- Mama zice că pui munca pe primul loc. - Uite.
Ce vrei să faci?
Mai avem câteva ore până vine mama.
Vrei să te distrezi? Ce zici?
- Acum ești liber? - Da.
- Promiți? - Da.
- Chiar cred că e mișto. - Bine.
Să vedem cine o ține mai mult.
- Deci, Harry. - Da.
Astăzi, în timp ce erai la duș, m-am cam uitat prin dosarul tău.
Cel referitor la perioada în care te țineau acolo când erai copil.
M-am gândit că te-ai uitat.
Ți-am văzut poza și m-a făcut curioasă.
Scria că te-au luat de lângă mama ta și te-au închis acolo,
că ai făcut multe lucruri rele și te luai la bătaie.
Așa e.
Nu sunt mândru de unele lucruri făcute acolo.
Scria că mereu încercai să scapi, dar...
După uciderea mamei tale, te-ai oprit.
Nu mai aveam unde să fug.
Îmi pare foarte rău că ai trecut prin asta, tată.
Zona albă este destinată doar pasagerilor.
Parcarea interzisă.
Scuze, mamă. Nu am vrut să te sperii.
Discutăm mai târziu.
Dar să nu ne mai sperii așa, bine?
Plecăm imediat. Trebuie să trecem înapoi prin securitate.
Bine.
Tată, chiar m-am distrat cu tine.
Și eu, fiica mea. Drum bun.
Ne vedem înăuntru.
Mersi, Harry.
Pentru ce? E fiica noastră.
Da.
- Bosch. - Detective.
- Sunt Ida, de la biroul Șefului Adjunct. - Bună. Ce mai faci?
Șeful te vrea în birou în 30 de minute. Va fi o problemă?
Nu. Niciuna.
Îmi poți spune motivul?
Mulțumesc. Ne vedem atunci.
DEPARTAMENTUL DE POLIȚIE DIN LOS ANGELES
- Bună dimineața. - 'Neața, Ida.
O clipă. Termină o întâlnire.
Mulțumesc.
Poți intra acum, detective.
Șefule.
Detective Bosch.
Am vrut să știi că procurorul general
selectează un Mare Juriu pentru cazul Waits.
Așteaptă-te să fii citat.
Credeam că-l aveți la mână, cu filmarea.
Îl am. Și am filmarea.
E politică, Bosch. Peste competențele tale, cum ziceai.
Acest juriu e modul lui O'Shea de a aplica înțelegerea.
În fine, voiam să fii pus în temă.
Înțeleg că l-ai arestat pe Stokes pentru uciderea lui Arthur Delacroix.
După ce termin aici, merg să-l pun sub acuzație.
Bine.
Dacă e acuzat, nu va fi o problemă.
„O problemă”?
Unul acuzat de crimă nu are credibilitate.
Orice ar spune despre
incidentul cu Brasher nu va conta.
- Brasher nu pleacă. - E repusă în funcție.
E transferată la Divizia Pacific, unde o ia de la zero,
și, ca o condiție a repunerii în funcție,
agentul Brasher a fost de acord să nu depună plângere contra ta.
„Plângere”? Pentru ce?
Ar fi dăunător pentru departament
ca detectivul care l-a ucis pe Waits
să fie acuzat de hărțuire sexuală.
Asta era!
E bine când se termină cu bine.
Totul pentru binele departamentului.
Poți pleca acum, Bosch.
Și, pe drum,
ar fi înțelept să te gândești cum puteau merge lucrurile
și încă ar putea merge
dacă alegi să te pui mai presus de departament.
Am spus că poți pleca.
DEPARTAMENTUL DE POLIȚIE DIN LOS ANGELES
Harry.
Iisuse! Putem vorbi?
Nu avem ce vorbi. Ai câștigat. Ți-ai salvat slujba. Totul s-a șters.
- Deci, asta e tot? - Sunt în întârziere. Ce vrei?
Mă gândeam că, dacă Irving a aranjat azi lucrurile,
am putea și noi să facem la fel. Să facem pace.
- În ce fel, Julia? - Drumurile noastre se vor intersecta iar.
Totul va fi bine între noi?
„Bine”, și uităm ce s-a întâmplat în garaj?
„Bine”, că m-ai folosit făcând o înțelegere ca să-ți salvezi jobul?
Nu a fost ideea mea, ci a lui.
Nu aș fi depus niciodată plângere.
Bine.
Ce vrei să zic? Că am greșit?
Că m-am panicat fiindcă nu voiam să-mi pierd slujba?
Vrei să demisionez? Nu voi face asta, Harry.
Sunt un polițist bun, iar Stokes s-a dovedit a fi personajul negativ.
Suntem noi și ei. Știi asta.
Irving știe asta. De asta a luat decizia bună azi.
De ce nu putem trece peste asta?
Presupun că eu sunt în partea greșită a ecuației „noi și ei”.
- Nu trebuie să fii. - Nu. Trebuie să fiu. La revedere, Julia.
- Ce s-a întâmplat? - Nu vrei să știi. Să mergem.
Îl aveți în custodie, nu?
De 48 de ore.
Doar atât va sta închis.
Ce? De ce?
Crima a fost comisă în '94, când suspectul vostru avea 14 ani.
Atunci, legea nu permitea acuzarea copiilor de 14 ani ca niște adulți.
- Legea s-a schimbat. - Așa e.
Au schimbat-o în anul 2000, dar nu ne ajută.
Se aplică legile din momentul săvârșirii infracțiunii.
- Deci, ce opțiuni avem? - Niciuna.
Sancțiunile minorilor se termină la 25 de ani.
Omul ăsta are 34 de ani.
N-o să pierdem timp și bani să-l ducem în fața instanței
doar să-l vedem ieșind prin față.
Nenorocitul ăsta ucide un copil și scapă?
Îmi pare rău, detective. Asta e legea.
Nu pot face nimic.
Privește lucrurile altfel, Harry. Ai rezolvat cazul.
Și a executat aproape 24 de ore pentru crima asta.
- Unde te duci? - Vreau să vorbesc cu el.
Harry, nu înrăutăți situația.
Îți conduci iubitul acasă, Bosch?
- La o parte, căpitane. - Nu te face de râs.
Te-a învins. De două ori.
Mulțumită ție, o să pun o ușă rotativă în sala operativă.
Dă-te la o parte.
Ratări, una după alta. Nu-i așa?
- Clasicul program: capturare, eliberare. - Sunt sătul.
Ești în aria mea de acțiune. Dispari.
De ce nu faci ceva în privința asta?
Ce, dintr-o dată vrei întăriri? Ar fi prima dată.
Nu pleca de lângă...
Iisuse Hristoase, Harry!
Ești al meu acum, Bosch! Ai auzit?
Fundul tău e al meu! Am martori! Ești terminat!
DETECTIV
Cum de l-ai lăsat să te provoace?
- El m-a atins primul. - Zi asta la Standarde Profesionale.
Și să sperăm că Mankiewicz l-a văzut făcând asta.
Știi că nu am de ales, nu?
Da.
CALIFORNIA CODUL PENAL
Nu-ți face griji, Harry. Nu voi lăsa pe nimeni să-ți ia biroul.
- Mersi, partenere. - Harry...
Îmi dai mie mașina ta? Doar până te întorci.
Ce ai de gând să faci acum, Harry?
Merg să-mi văd fiica. Las locul ăsta în urmă.
Deja îți lipsesc?
Înăuntru.
E cu mine.
Delacroix a sunat singur.
Ne aștepta când am apărut.
I-a spus un reporter că Stokes scapă pentru uciderea lui Arthur
și că lucrează aici.
Îl aștepta aici de dimineață.
L-a împușcat când cobora scările.
- Harry, nu. - E în regulă.
Crezi că asta te absolvă de ceva?
Am făcut ceea ce tu nu ai putut face.
Bosch.
Bosch! Pleacă de aici, Harry, acum.
Ai fost suspendat. Nu vreau
să fii prins în porcăria asta.
- Plec. - Bine. Condu-l.
Harry, las-o baltă. Nu am putut face mai mult.
Exact ce a zis Delacroix. Nu am făcut nimic.
Va veni ploaia și va spăla tot rahatul ăsta.
Da. Totul în canalizare și apoi spre mare.
Ia-o ușor.
Subtitrarea: Maria-Andreea Popescu
Redactor Cristian Draghici Popescu