-Pierce. -Vad är det?
-Bevaka den här killen. -Okej.
-Och du håller käften. -Okej.
Ingen får prata med honom. Ingen får komma in.
-Uppfattat. -För fan.
-Han är ju en av dem. Gå inte. -Håll käften.
Vad i helvete?
Vadå?
Vill du spela tuff?
Jag kan häkta dig redan nu för överfall på polisman.
Det ger minst ett års fängelse.
-Förlåt. Det var fel. -Varför sprang du?
För att alla andra sprang.
Det är automatiskt. "Snuten?" Då springer man.
-Vi ville bara prata med dig. -Ville ni?
Fan, om jag bara hade vetat det.
Mina revben är knäckta.
Den där svarta polisen ville döda mig.
Vad väntar du dig? Han hörde skottet och såg partnern ligga där.
Jag sköt henne inte. Jag svär.
Jag var där. Jag såg vad som hände.
Då vet du att jag inte gjorde det.
Jag är alltså den enda vän du har just nu, Stokes.
Vad vill du?
Berätta om Arthur Delacroix.
Vem?
En i ditt skejtargäng för länge sen.
Det där är du. Där är gänget, eller hur?
Jag var packad för det mesta då.
Jag minns inte ens deras namn, även om jag kände dem.
-Vem av dem är det? -Låt mig ställa frågorna.
När togs det här fotot?
För fan, inte minns jag det.
Skejtade ni nånsin uppe i Laurel Canyon?
Nej, vi var Miracle Mile, Wilshire-grabbar.
Nån tog fotot,
och Arthur Delacroix pappa visste ditt namn när han såg ditt ansikte.
Han sa att Arthur såg upp till dig.
-Var bodde grabben? -Nära Wilshire, Carthay Circle.
Just det. Samma här.
Carthay Square. Det var därför hans pappa kände igen mig.
Vi hade väl setts på gatan.
Den där knäppa killen var också från Carthay.
Jag är rätt säker på det. Var det den här du menade?
-Vet du vad som hände honom? -Nej.
Jag tappade kontakten med dem allihop
efter att de satte in mig på Sylmar i ett helt jävla år.
-När var det? -1995.
När jag kom ut hade alla skingrats.
-Internutredningar vill prata med dig. -Gå inte.
När jag kom till garaget sprang jag mot rösterna.
-Vad sa de? -Det var en massa väsen.
Ekon. Det var svårt att urskilja.
Stanna. Rör dig inte. Vänd dig om. Sätt händerna mot väggen.
Och när du kom fram?
-Det gick så fort. -Och när pistolen avlossades?
Som sagt, det är lite dimmigt.
Ge mig lite tid att få ordning på detaljerna.
Visst. Det kanske kommer tillbaka.
Har ni pratat med konstapel Brasher än?
Rån- och mordroteln har första tjing.
Vi pratar med henne senare.
-Tänker du anmäla Stokes för det där? -Jag har inte bestämt mig än.
Det behövs inte.
Han kommer att åka dit för mycket värre.
-För vad? -Mordförsök på polis till att börja med.
-Så var det inte. -Nåja, olaga vapeninnehav.
-Han var inte beväpnad. -Han tog Brashers pistol.
Sa hon det?
Det ryktas så.
LOS ANGELES SJUKHUS PERSONALINGÅNG
Hallå, sluta låtsas att du kan läsa.
Hej, Harry.
Hur mår du, Big Dog?
Bättre. De tog i alla fall ut tuben så att jag kan prata.
-Jävlar, kan de sätta tillbaka den? -Skit på dig.
Tråkigt att det gick åt skogen där borta.
Jag har tappat stinget. Jag skulle lämna in polisbrickan, men den jäveln har den.
Det kunde ha hänt vem som helst.
Vi ska ta honom och ta tillbaka din polisbricka också.
Använd min pistol när du gör det. Förstår du?
God jul, kompis.
Feliz Navi-Dog, Harry.
Feliz Navi-Dog.
Nog är du bättre, allt.
-Hej. -Hur mår du?
-Hur känns det? -Jag svävar.
-Vad har de gett dig? -Nånting...
väldigt, väldigt bra.
Hur illa är du skadad?
Några knäckta revben och ett stort, fult blåmärke.
Får du åka hem?
Jag slog huvudet i betongen rätt hårt,
så de vill behålla mig här över natten ifall jag har hjärnskakning.
Några besökare?
Irving gjorde ett blixtbesök med kommissarie Pounds.
Och min pappa kommer imorgon.
Han flippade ut totalt. Han vill att jag ska sluta och...
-Vad svarade du? -Fan heller.
Precis när jag ska få en medalj?
Rån- och morddivisionen, då?
De tittade in och sa att de skulle återkomma när mitt fackombud var med.
Du måste tänka på vad du ska säga
innan de skriver ner ditt vittnesmål.
Ja. Jag säger samma sak som tidigare.
Och det var?
Den jäveln försökte ta min pistol.
Den avlossades. Tur att jag hade den skottsäkra västen.
David.
-David. -Mamma?
Mamma?
Mamma, vad har du gjort?
-David. -Vad har du gjort? Är du oskadd?
Förlåt mig. Jag ville bara gå till badrummet.
Det är okej. Är du skadad?
-Jag vet inte. -Jag ska hjälpa dig upp.
-Jag skäms så. -Gör inte det.
Sådär ja. Håll i mig.
Vad skulle jag göra utan dig?
Såja, här.
Avslutningsvis vill jag säga till Los Angeles medborgare
att tack vare denna förnyade känsla av samarbete
mellan åklagarämbetet och polisen
bör vi alla kunna sova lite lugnare under julhelgen.
Polischefen?
Raynard Waits gripande förblir vår högsta prioritet,
och vi ägnar alla våra resurser
åt att lösa den uppgiften så snabbt som möjligt.
-Men som Los Angeles... -Det blev bra, chefen.
Det gick ut live på morgonprogrammen.
Vi fick nog fram vårt budskap.
Slut på att skylla på varandra.
Alla samarbetar tills det här är över.
Ja, sir. Det var väldigt tydligt.
Nu måste vi bara fånga den lilla jäveln
innan han störtar oss alla i fördärvet.
Den enda dagen på året då jag börjar jobba lite senare.
-Stör jag? -Tja, faktum är,
att vi slår in julklappar.
Jul. Det är imorgon.
Är det?
-Hej, Harry. -Hej, Leese.
-Är en av de där till mig? -Ja, fruktkakan.
Fin. Är det samma som jag gav er ifjol?
Vill du ha en kopp kaffe?
Vad är så viktigt att det inte kan vänta tills jag kommer till kontoret?
Brasher har avgett preliminärt vittnesmål.
Hon sa att Stokes tog pistolen.
-Var det inte så? -Inte vad jag såg.
-Jäklar. Säg inte det här. -Stokes hade händerna mot väggen.
-Fan. -Jag kan inte svära på det.
Jag såg otydligt.
Jag tror att hon försökte boja honom och ett skott gick av.
-Inte bra, men sånt händer. -Det vore hennes tredje prickning.
Fan. Så det är därför hon måste skylla på Stokes.
Hon försöker rädda jobbet.
Men du vill inte styrka hennes vittnesmål,
och det begär jag inte heller.
Hon är rökt i alla fall om hon vittnar falskt.
Kan du övertala henne att göra det rätta?
Jag kan försöka. Och Stokes, då? Jag borde släppa honom.
Vänta åtminstone till imorgon.
Då är färre av Brashers kamrater där.
Det ger dig också mer tid att få Brasher att ändra sitt vittnesmål.
Ja, och det är en fin gest nu till jul och allt.
Just det.
-Kabel-tv ingår förstås. -Bra.
Jättebra.
Hon älskar att se på tv.
Vi har levande underhållning vid helger och högtider
och vi erbjuder ekumeniska gudstjänster på söndagarna.
Det låter alldeles utmärkt.
Hur mycket kostar allt det här?
Det beror på vilka tillval man vill ha, och rumstyp.
Men vad är grundavgiften?
Sjukförsäkringen täcker det mesta.
-Bra. -Ta hit er mor, mr Martinez.
Se omgivningarna. Träffa personalen.
David?
-Mr Martinez? -David.
Mr Martinez, är ni där?
-Kan du stänga av? -...seriemördaren Raynard Waits.
Anhöriga till Luis Escobar...
Jag lyssnade ju.
-Du läser. -Jag försöker.
När ska du hämta mina nya glasögon?
Det är en specialbeställning.
Annandagen, sa de.
Okej. Tusan också.
-Vad läser du? -Jag repeterar min franska grammatik.
Det låter intressant.
Var inte spydig.
Jag har aldrig förstått din brist på intresse.
Du kunde ha lärt dig tala franska flytande.
Du kan väl det där i sömnen.
Men jag tröttnar aldrig på det.
Annandag jul, har jag sagt.
Du minns.
-Hej. -Hej.
Hur mår du?
Öm som tusan.
Kaffe? Nybryggt.
Nej tack. Jag är koffeinförgiftad.
Det är fint här ute.
Ja.
Skulle du vilja jobba här?
Nära och bra.
Men, nej, jag gillar Hollyweird, där det händer saker.
Ja.
Jag kände en polis som älskade att jobba i Hollywood.
För att det hände saker.
En dag stannade han en Corvette, oskattad och oförsäkrad.
Killen sticker. Han jagar.
Ja, det är det jag menar.
Williams förföljer bilen över tre distrikt,
ända hit till Venice.
Vid det laget är han uppe i varv, och förbannad.
Han vill röja.
Han drar ut killen, lägger honom över huven och försöker boja honom.
Pang!
Han skjuter sönder däcket och skrämmer skiten ur dem båda.
Härligt.
Grejen är att Williams var så uppe i varv
att han trodde att han drog handbojorna, inte pistolen.
Kom du ända hit för att berätta den historien?
Jag kom för att säga att olyckor händer,
och jag vill inte att du ska skada dig själv med ett falskt vittnesmål.
Vadå "falskt"? Du var ju där.
Du tänker väl backa upp mig, Harry?
-Eller hur? -För fan, Julia.
Det var inte så det var.
Han försökte inte ta din pistol. Han hade händerna mot väggen.
Det var det jag såg. Det är det jag tänker vittna om.
-Stöttar du en ligist före mig? -Det handlar inte om det.
Stokes är en smågangster. Om han inte åker dit för det här,
åker han dit för nåt annat till slut,
och skadar nån annan.
Fan ta dig, Harry. Du är en hycklare.
Jag hörde konstapel Brasher ropa order åt den misstänkte.
Vad ropade hon?
"Stå still." "Rör dig inte." Såna saker.
Jag sprang nedför rampen mot rösterna och såg dem en nivå ner.
Vad såg du?
Stanna! Rör dig inte.
Vänd dig om. Händerna mot väggen. Vänd dig om!
Den misstänkte hade händerna mot väggen.
-Konstapel Brasher var bakom honom. -Vad hände sen?
Jag sprang runt en bil för att kunna se dem, då jag hörde skottet.
Såg du konstapel Brasher dra sitt vapen?
Nej. Från min utsiktspunkt
kunde jag bara ana av hennes rörelser att hon gjorde det.
När du hörde skottet,
hade den misstänkte händerna mot väggen?
Ja.
Båda händerna?
Båda händerna.
JAKT PÅ SERIEMÖRDARE
Hej, kompis, vad dricker du?
Vill du ha?
Polisen. Fan också.
Jag måste nog anmäla dig för det här.
Offentlig alkoholförtäring.
Kom igen, konstapeln. Allvarligt?
Ja. Har du legitimation?
Jag är bara ett halvt kvarter från min lägenhet.
Kan jag inte bara hälla ut det?
För sent för det.
Sätt dig medan jag skriver.
Stäng bildörren.
Det här suger. Varför kör du inte polisbil?
Jag jobbar under täckmantel. Få se din legitimation.
Varför jobbar Los Angeles-polisen under täckmantel...
Fan! Vad gör du?
Din jävel!
Dra åt helvete!
-Är allt där? -Ja, det verkar så.
Skriv under här.
Okej.
-Nu igen? -Minns du några namn?
Fan.
Du står i skuld till mig.
Ta en titt till, annars skickar jag tillbaka dig.
Kevin... Grandersen? Andersen, kanske?
Det här är Tom Parker. Jag är rätt säker på det.
God jul, Stokes. Säg inte att jag inte hjälpte dig.
Skit samma.
Vart ska du? Använd huvudingången, för din egen säkerhet.
Visst är det fint? Jag älskar pojktenorer. Gör inte du?
Ja, mamma. Tjusigt.
Vackra röster. Som änglar.
Jag känner julstämning. Jag älskar julen. Gör inte du?
Ja, jag älskar den.
Vad har jag missat?
Bedford Falls går åt skogen utan George Bailey.
Ta en bit paj till. Så att den inte blir dålig.
Nej, mamma, jag är proppmätt.
Vill du se resten av filmen?
Jag vet hur den slutar.
Jag går ut ett tag, mamma. Jag ska träffa några vänner.
Du klarar dig väl tills jag är tillbaka?
Jadå. Ta med den jävla pajen.
Mamma.
Gå, bara. Önska dina vänner god jul från mig.
Det ska jag.
Och bli inte borta för länge.
Nej, då. Jag låser bakdörren.
God jul.
Okej, mamma. God jul.
Oväntat att hitta dig här, inspektör. Några framsteg?
Tillbaka till ruta ett, ungefär. Jag kollar några namn.
Vad gör du här på juldagen?
Waits försökte bortföra nån tidigt i morse.
Jag hörde det. Några ledtrådar?
Vi jobbar på det.
Jag hörde att du frigav den där John Stokes.
Jag ansåg att fallet inte motiverade ett åtal.
En som är misstänkt för att ha skjutit en polis?
-Jag gjorde Los Angeles-polisen en tjänst. -Hur då?
Genom att inte försätta polisen i en situation
där åklagarämbetet måste välja mellan skiljaktiga vittnesmål
från två olika poliser.
Du menar Brashers version kontra din?
Ingen av oss vill att den skiljaktigheten ska skildras i massmedia.
Jag instämmer.
Jag tilldelar dig Waits-fallet, oberoende av insatsstyrkan.
Stan är livrädd,
och insatsstyrkan har kammat noll.
Jag behöver resultat, så gör vad du behöver göra.
Rapportera till mig på mitt direktnummer dygnet runt.
Och Pounds?
Jag tar hand om Pounds.
Och Arthur Delacroix?
Jobba vidare på det fallet.
Vad mig beträffar är båda fallen sammankopplade
tills du bevisar att Waits inte dödade pojken.
Droger
Önskas nåt mer?
Nej, tack.
God jul, Harry.
Tack detsamma.
Bosch.
Hej, det är jag. Var är du?
På väg till morddivisionens julfest.
Säkert.
God jul, förresten.
Just det. Det är jul.
Jag undrade om du tänkte ringa din dotter
och önska henne god jul.
Jag tänkte vänta till efter middagen.
Jag ville inte störa ifall ni hade nåt...
Det är din pappa.
God jul, Harry.
God jul, raring. Hur mår du?
Rätt bra. När kommer du tillbaka?
Så snart jag kan. Förlåt. Jag vet att jag lovade.
Jag sitter fast i en massa jobb.
Det är okej.
Du, jag har en idé. Jag tänkte att
du kunde komma och hälsa på i LA nån gång.
Verkligen? Det vore skitcoolt.
Ja, du kunde åka med på patrull, åka till polishögskolan
och till skjutbanan.
Häftigt.
Vi måste förstås kolla med din mamma först,
och din skolledighet. Kanske påsklovet.
Maddie, jag måste ta det här samtalet. Det är jobbet.
Jag ringer dig sen, okej?
Okej.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
-Hej då. -Hej då.
Bosch.
Jag vill bara säga att jag har en härlig jul med mina kära,
och jag hoppas att du har det också.
Du vet, Waits, ikväll vore en lämplig kväll att överlämna sig.
Vad sägs?
Jag säger att du försöker lura mig.
Jag försöker avsluta det här med dig vid liv.
Kom igen. Vi vet båda två hur det slutar.
Du och jag, Harry, hundar från samma kennel.
Jag dödar folk. Du dödar folk.
Det behöver inte bli så. Vi kan träffas. Välj plats du.
Det här är inspektör Harry Bosch, Hollywood-polisen.
Jag behöver hjälp med att lokalisera ett samtal.
Vänta lite. Jag behöver information för intyget.
Vi har inte tid med domstolsorder.
Det gäller Waits-fallet. Särskilda omständigheter.
Kontakta vice polischef Irving om du vill.
-Bosch. -Vi har spårat samtalet.
Glendale Boulevard mellan Fletcher Drive och Waterloo Street,
-Silver Lake-distriktet. -Tack.
Han fann den på gatan bredvid trottoaren, säger han.
Släpp honom. Han har inget med fallet att göra.
Alla dessa ben under Paris gator. Vem kunde ana det?
Vad sägs om de här fotona? De verkar nytagna.
Jag gissar att Waits har rest utomlands nån gång.
Kiz, nån tur med passen?
Nej. Om Waits har rest till Frankrike var det under ett annat namn.
Okej, tack.
Bosch.
Hej.
-Hej. -När kom du?
I morse. Från Maddie. God jul.
Jag ville vara där.
Men det var du inte.
Kom du ända hit för att skälla på mig?
Smickra inte dig själv. Jag är här för att spela kort.
En höjdare i Bel-Air hörde att jag sopade banan med folk i Vegas.
Han vill utmana mig.
Stackars fan!
"Prednisolon."
Nej... David?
David?
David!
-Vad är det, mamma? -David!
-Jag har för fan slut på prednisolon. -Mamma!
Förlåt, men så är det.
Vad ska jag göra åt det?
Var snäll och få den påfylld.
Snälla.
Visst.
Ska bli.
Katakomberna i 1700-talets Paris
Jag har varit i Paris katakomber. Vid ingången står en varning:
"Stopp, här börjar Dödens imperium."
Jag hittade boken i Waits lägenhet.
De här fotona låg i boken vid det uppslaget.
De sju andra förmodade offren, har inga kroppar hittats?
Det stämmer.
Han kanske behöll dem.
Han kanske skapar sin egen katakomb med deras ben.
-Ringer han dig fortfarande? -Ja.
Han ser dig som en vän, motståndare, broder.
"Hundar från samma kennel."
Så sa han. "Hundar från samma kennel."
Det är riskabelt att ringa. Det ger honom en kick. Du kan utnyttja det.
Jag försöker.
Hittills har jag inte fått honom att göra ett misstag eller avslöja nåt.
Vädja till hans fåfänga, utmana honom, inget verkar få honom att avslöja sig.
Du kanske borde ha ett manus nästa gång han ringer.
Du har väl en profilerare och beteendevetare som jobbar på det här?
Insatsstyrkan har det. Jag behöver inte dem. Jag har den bästa här.
Harry, som jag sa är jag kortspelare nu.
Och jag måste gå. Tänker du öppna Maddies present?
Hon fick den specialgjord för dig.
Rart. Väldigt rart.
RECEPT
Ja. Visst.
JAKT PÅ SERIEMÖRDARE
POLISENS TIPSLINJE 323-555-0172
Vi går in, Waits. Kom ihåg vad jag sa tidigare.
Jag vet.
Du lägger mig i kofferten, och jag ser aldrig dagsljus mer.
Jerry, vad är det där?
-Vadå? -På din dator.
Videon från vallningen med Waits.
Spela upp den igen.
Vi går in, Waits. Kom ihåg vad jag sa tidigare.
Jag vet.
Du lägger mig i kofferten, och jag ser aldrig dagsljus mer.
-Kofferten. -Vilken koffert?
Fan, vi behöver rannsakningsorder.
-För en koffert? Vad menar du? -Jag missade det.
"Kofferten" är ett rum där man straffar ungdomar.
Waits kan ha varit här också.
Det är kopplingen han pratar om.
Det vi har gemensamt. McClaren ungdomshem.
McCLAREN UNGDOMSHEM
Enligt Waits körkort är han 43 år.
Vi antar att han är omkring den åldern.
Vi behöver namn från registret.
Från 1970 till 1990 för säkerhets skull.
Han finns där nånstans. Och jag också.
Vill ni ha namn och uppgifter på varenda pojke som varit här
under en 20-årsperiod?
Vi söker bara efter en. När vi hittat honom får ni tillbaka alltihop.
-Har ni en lastbil? -Ursäkta?
Vi hade inga datorer på 70-talet och 80-talet.
Alla uppgifter är i pappersform, tusentals.
Många dussin kartonger.
Gör vad ni behöver göra.
Vice polischef Irving.
Jag skulle ringa om jag behövde nåt.
Vad behöver du, inspektör?
En skåpbil, kanske en lastbil. Några personer som bär kartonger, snarast.
Sms:a mig adressen.
Harry, barnen listades efter ankomstår.
På 20 år blir det typ 8 000 akter.
Det fanns 300 sängplatser här. Barn kom och gick hela tiden.
Inte alla, några var här i flera år.
Och vi kollar bara vita barn. Det tar bort hälften.
Låt insatsstyrkan gå igenom det. Det går på en dag,
högst två.
Vi använder inte det rummet längre.
Sån bestraffning tillhör det förflutna.
Varför har ni fortfarande en madrass där? Bara utifall?
Inspektör, jag skulle uppskatta
om ni begränsar er till lagerrummet.
Jag ska tala om en sak. Jag kommer härifrån.
Jag växte upp här,
och om jag fick bestämma skulle jag bränna ner stället.
Din lilla skit!
Var är lådan från 1978?
Willeford, var är 1978?
Här.
1983.
Är du Sherlock Holmes, eller? Vi bar ut 53 lådor därifrån,
och du hittar Waits akt direkt?
Inte hans akt.
McCLAREN HALL PERSONAKT BOSCH, HIERONYMUS (HARRY)
David, var är du?
Jag är här, mamma.
Var har du varit?
Jag har suttit här och sett på när du sov.
Du borde ha väckt mig. Nu lär jag inte sova inatt.
Gick du till apoteket?
Ja, men jag köpte inte prednisolon.
Varför inte? Var det slut?
Jag behöver min medicin.
Jag köpte nåt som är bättre. Mycket bättre, tror jag.
Vadå, läkaren skrev ju ut prednisolon.
Mamma, jag hoppas att jag inte har varit en besvikelse för dig.
Självklart inte. Vad pratar du om?
Jag har alltid gjort mitt bästa för att ta hand om dig.
Det vet du väl?
Visst vet jag det. Du är den gode sonen.
Ända sen du kom till oss.
Hur skulle jag ha klarat mig om du inte hade tagit hand om mig?
Är nåt på tok?
Du är den enda som nånsin verkligen brytt sig om mig.
I hela mitt liv.
Du drog mig ut ur elden.
Jag älskar dig, mamma.
Jag älskar dig också, pojken min.
Får jag en kyss.
Nej, David.
Jag vill inte ligga så lågt. Sätt upp mig.
Nej, lägg kudden bakom mig.
Nej, David. udden bakom mig.