Увага. Позначайте на мапі кожен дзвінок, навіть звичайний.
РАЙОН ГОЛЛІВУДУ СТАНДАРТНІ АВТО
Отримуєте повідомлення — надсилаєте авто.
Хтось дзвонить і каже, що бачив хлопця
з пластиром на носі й синцем під оком — байдуже, робите позначку на мапі.
Будьте уважні. Відшукаймо цього виродка.
-Є щось, Кіз? -Справних камер у тому районі мало.
Їх нищать банди.
Джеррі, інформація про занедбаний завод?
Маю дані за останні чотири роки. Спершу там був склад,
виробництво гальмівних колодок, ізоляції.
Теплоізоляція. Вейтс казав, що його батько там працював,
захворів через азбест, щось таке.
Тому знав це місце.
Кіз, потрібне відео з фургону.
Слухай розмову Вейтса на шляху туди.
Опрацьовую.
Слухай, телефон розривається. Хороший знак.
Спостережень багато, але нічого конкретного.
Припускаємо, що він покинув украдене авто в Лінкольн-Гайтс.
Власника знайшли застреленим у багажнику.
Заради всього святого.
Ми проводимо обшуки району, від будинку до будинку.
Підозрюю, що там він ще одне авто викрав.
Чим допомогти, Гаррі?
Вейтс забрав значок і пістолет Крейта.
Бляха. Гаразд, треба повідомити всім підрозділам.
Напишеш щось для відділу зв'язку?
Так. От чорт, Паундс буде лютувати.
Забудь про нього.
Піймаймо цього покидька й повернімо речі Крейта.
Так, звісно.
Маю відчуття, що не можу відпустити
Не можу відпустити
БОСХ
Як я
Кругленька винагорода не завадить, пане.
Я також думав залучити федеральних маршалів та ФБР.
Начальнику, ФБР не варто. Наша каша — нам розсьорбувати.
Певно, маєте рацію, Ірве. Ще щось?
Якщо дозволите, пане, пропоную створити оперативну пошукову групу.
Мені здається, що це хороша ідея.
Повідомлю вам якнайшвидше.
Це все, начальнику? Як розумієте, в нас тут метушня.
Звичайно, Ірве. Поки все. Щасти.
Мудило.
Ти не зачинила двері.
Девіде, ти вдома!
Мамо, ти не зачинила задні двері. Це небезпечно.
Я відчинила їх, щоб провітрити.
Та буду обережнішою.
Сподіваюся.
-Як твоя поїздка, Девіде? -Не знаю. Втомився.
Мамо, я вирішив залишитися в тебе на свята, якщо ти не проти.
Звісно, не проти. Я завжди щаслива, коли ти тут.
-Лишайся, скільки завгодно. -Дякую.
-Дуже дякую. -Прошу.
Здається, в мене закінчилися ліки від вовчака.
Схоже на те. Виглядає так, ніби почалося загострення.
Завтра про все подбаю.
Ти голодна? Приготувати вечерю?
Трохи зголодніла. Тільки без квасолі.
Аякже, без квасолі.
Тримай.
Відділення кардіології, підійдіть в операційну.
Барреле, прокидайся.
-Гаррі. -Йди додому, поспи.
-А ти? -Зовсім не хочу спати.
Добре, дякую.
Як він?
-Бореться. Він сильний. -Безперечно.
Оце так не пощастило.
Дякую, друже.
Лікарю Шерман, підійдіть у відділення радіології.
-Начальнику. -Як детектив Мур?
Небезпека поки не минула.
Прокурор провів прес-конференцію.
Чув про це.
Він наголосив на тому, що ми дозволити Вейтсу втекти.
За годину оголошу про створення опергрупи для затримання Вейтса.
Її очолить капітан Паундс.
Паундс? Я думав, що Вейтса треба затримати.
Ви не братимете участь у цій групі чи розслідуванні.
Зрозуміло?
Віддаєте мене на поталу вовкам.
Детектив, що очолював поїздку, не увійде до групи. Як це виглядатиме?
Я надто добре знаю вашу схильність діяти ситуативно. Не цього разу.
Хочете допомогти собі й відділку? Закрийте свою справу.
Дізнайтеся, хто справжній вбивця Делакруа.
Доведіть, що Вейтс брехав увесь цей час
і що О'Шеа дарма йому повірив, як дурень.
Поглянь на нього.
-Ви тепер напарники? -Так, в оперативній групі.
Доки Крейт не повернеться.
Я ж відправив тебе поспати.
Посплю, коли все скінчиться. Та я переодягнувся.
Хочу гарно виглядати в кадрі, коли ми спіймаємо виродка.
Тобі також не завадила б чиста сорочка, Гаррі.
Гаррі.
-Що? -Ходи-но сюди.
Дозвольте представити заступника Ірвінга,
що керуватиме оперативною групою.
Так, Тензер готує Ірвінга до його хвилини слави.
Дякую, начальнику Тензер.
KCYD 6 НОВИНИ ЛОС-АНДЖЕЛЕСА ВЕЧІРНІЙ ВИПУСК
Перш ніж відрекомендувати капітана Паундса,
хочу запевнити мешканців Лос-Анджелеса в тому,
що поліція докладає всіх зусиль для затримання злочинця.
Не розумію.
Чому Ірвінг призначає Паундса керівником підрозділу?
-Хіба він не прагне зловити цього типа? -Я теж так сказав.
-Що він відповів? -Щоб я не пхав носа в чужі справи.
Ми з Едгаром прямуємо в Долину, щоб допитати батька Артура Делакруа.
Та бажаю їм удачі.
Ледь не забув. Відвідувачка.
Лишив її в кабінеті лейтенанта. Крістін Вотерс.
-Пані Вотерс? -Детективе, розумію, що ви зайняті.
Слід було набрати. Я мушу їхати.
Вибачте. Я лише хотіла поставити одне запитання особисто, а не по телефону.
Усе гаразд. Сідайте.
Чим можу допомогти?
Я стежу за новинами.
Цей чоловік, Вейтс,
убив мого сина? Він убив Артура?
Наразі ми не знаємо. Розслідування триває.
А ваша особиста думка?
Ваш син роками страждав від насилля. Його травми були серйозні та хронічні.
Логічно припустити, що його смерть пов'язана з насиллям,
а не випадковою зустріччю з незнайомцем.
-Ви підозрюєте батька Артура? -Кажу ж, розслідування триває.
Та цей Вейтс зізнався.
Ми не впевнені, що він каже правду.
-Дякую, що приділили мені час. -Звісно.
ГОЛОВНИЙ ДЕТЕКТИВ
Усі ці роки я мріяла про те, що мої діти в нормі.
Що вони проживають щасливе життя без мене.
Що колись ми зустрінемося, вони мені пробачать.
Пані Вотерс, мабуть, вам було важко
ухвалювати рішення в такій ситуації.
Я знала, на що йду.
Врятувала себе за їхній рахунок.
Ще не пізно навідатися до вашої доньки, поки ви тут.
Боюся, що пізно.
Мої пігулки, любий. Кругленькі, будь ласка.
Паморочиться в голові.
Ні, мамо. Від запаморочень трикутні.
-Круглі від болю, пригадуєш? -Ти певен?
Так, звісно. Я тобі записку залишав.
Вона на холодильнику.
Увімкни телевізор, любий.
Голосніше, будь ласка.
І мої окуляри. Ти їх бачив?
-Не можу їх знайти. -Ні.
Допоможеш мені з пігулками, будь ласка?
Я випила тижневий запас, поки тебе не було,
і заплуталася вже на восьмий день.
Мамо, після пігулок я мушу піти в місто.
-Навіщо? -По роботі. Ненадовго.
Зараз свята. Невже вони не розуміють, що в тебе є сім'я?
-Мамо. -Вікна зачекають!
Зараз підвищений попит.
Куй залізо, доки гаряче. Ти ж завжди так кажеш.
Може, почнеться дощ. Тоді не доведеться вікна мити.
Залишишся зі мною.
Ти остаточно вирішив, що це батько, так? Він убивця?
Хто ще міг щодня бити хлопчика до напівсмерті?
-Зізнання Вейтса? -Маніпуляція системою.
Це спрацювало.
Та я намагаюся бути неупередженим до підозрюваних і свідків.
Це Бадді. Хоче смачненького.
Бадді.
Пане Делакруа, ми сподівалися, що ви можете надати інформацію
про свого сина Артура, можливо, назвати кілька імен.
Хочемо знайти його колишніх друзів.
Поговорити з усіма, кому щось відомо про його зникнення.
-Минуло багато часу. -Фотографія.
-Звідки вона у вас? -Від вашої доньки.
Моєї доньки?
Що вона про мене розповідала?
Ми говорили переважно про Артура. Подивитесь на фото?
Так, це вони.
У нього більше не було друзів, окрім цих волоцюг зі скейтбордами.
Фото, пане. Ви пам'ятаєте їхні імена?
Можливо.
Це Дьюс, засранець.
Ось це Пет. Чи, може, Пол.
Хлопець у центрі — Стоукс.
Артур ним захоплювався. Він був старшим на кілька років.
У такому віці це важливо.
Пригадуєте їхні прізвища?
Стоукс — це його прізвище.
Джонні, Джиммі.
Щось типу того.
Допоможіть нам з'ясувати ще одне.
Ми не знайшли й сліду заяви про зникнення.
Що ви маєте на увазі? Авжеж, я написав заяву.
Кому? Точно не поліції.
Ясно, що написав. Ходив у відділок.
Ви ходили у відділок, але не написали заяву.
Запевнили доньку, що подали заяву про Артура.
І збрехали їй.
Що сталося насправді, пане Делакруа?
Мій син пішов у школу й більше не повернувся.
Поліція ніхріна не робила. Кінець історії.
Тільки знайшла тіло 20 років по тому.
Чому ви не повідомили про зникнення сина того чи наступного дня?
Він не приходив додому. Чому ви не звернулися в поліцію?
Бо ви вже знали, що з ним сталося?
Господи.
Що я накоїв?
-Що ви накоїли, пане Делакруа? -Я його вбив.
Убив свого сина.
-Гаразд. -Артура.
Пане Делакруа. Плани змінилися. Повеземо вас у Голлівуд
і пригостимо кавою.
Це був я. Я вбив Артура. Зізнаюся. Я хочу визнати свою провину.
Ходімо, пане Делакруа. Їдьмо звідси.
Ходімо.
Але спершу надягнемо наручники.
А Бадді?
-Хто? -Мій кіт.
Я подбаю про Бадді.
Добре.
…зобов'язаний звернути увагу на загальне сприйняття роботи поліції в цих громадах.
Досі невідомо,
чи президент планує відвідати громаду.
Начальник поліції Лос-Анджелеса Джон Тензер
анонсував винагороду в розмірі 150 тисяч доларів за інформацію, що допоможе
заарештувати й засудити Рейнарда Вейтса.
Цей розшук є одним з найбільших в історії міста…
Після кави треба дати йому алкотестер.
Не хочеться, щоб якийсь адвокат відкинув зізнання,
бо він досі налиганий.
Дідько. Зупинися. Негайно!
Чорт забирай!
Яка огидна хрінь.
-Твоя черга, напарнику. -Ні, що?
-Минулого разу був я. -Не вірю.
Ну, трансхвойда, желе з горілкою, фалафель? Пригадуєш?
Чорт, точно, вона. Послухай.
Змилуйся наді мною. Я в новому костюмі.
Я також.
До зустрічі.
-Я не прибиратиму! -Бувай.
Подзвоню Біллетс, скажу, що авто викрали.
Завезу кудись і підпалю.
-А бодай тобі! -Дякую.
Подзвоніть у приймальню члена міськради Танаки. Перепросіть,
що я не можу зв'язатися з нею особисто.
Я вже повідомила їй, що в поліції надзвичайна ситуація.
Дякую.
Прийшов сержант Вашингтон.
Начальнику.
Ви ж їх не повернете, так, начальнику?
Вибачте, Ідо. Просто сьогодні жахливий день.
Так, пане.
Хтось переконав напарника вашого сина щодо тієї ситуації.
Він не оформлюватиме скаргу.
Годі ходити навшпиньках. Хто переконав його?
Детектив Босх.
-Босх? -Так, пане.
Підженіть авто.
Сраний Босх.
Пане, коли ми завітали до вас, ви зізналися, що вбили свого сина.
Ознайомилися з правами й відмовилися від адвоката.
Розкажіть, будь ласка, детально, що сталося того дня,
все, що пам'ятаєте.
Гаразд.
Після обіду в мене було прослухування
на каналі CBS, солідний серіал.
На той час я довго не працював, тому дуже нервував.
Я випив, зовсім трохи. Знаєте, як воно, щоб зняти напругу.
Мусив відправити дітей у школу. Було нелегко.
Артур одягнув свою чорну футболку, яку носив завжди.
Вона була брудною. Я змусив його переодягтися.
Отже, я пішов на прослухування.
Режисер сказав, що я не підходжу на роль.
Лише з ввічливості. Я був напідпитку.
Потім Артур прийшов зі школи.
О котрій відбувалося прослухування? Коли прийшов Артур?
Знаєте?
Може, я забрав його зі школи.
Ні, не пам'ятаю. Кажу ж, набрався по зав'язку.
Проте пам'ятаєте його футболку.
Так кумедно. Деякі речі залишаються в спогадах, а деякі — ні.
Дивно, чи не так?
Певно, я зустрів Артура дорогою зі школи.
Пригадуєте, на якій вулиці?
Ні, можливо, то була автобусна зупинка.
Я був п'яний, як свиня.
Та ви його десь зустріли після уроків?
Так.
Побачив Артура, покликав його в авто.
Аж раптом побачив, що він досі в тій клятій чорній футболці.
Я накричав на нього,
а він намагався вискочити з авто, поки ми ще їхали.
Я втратив терпець. Просто…
Втратив контроль.
Ударив його.
-Як ударили? Кулаком? -Так.
-Часто таке робили, пане Делакруа? -Що? Робив що?
Часто били сина?
Що? Ні, я не…
Втрачали самовладання, били його щодня, коли випивали?
Так. Мабуть, так.
Або все мимоволі заходило занадто далеко.
Саме так. Певно, він вдарився головою об двері автомобіля.
Я не зміг його розбудити, тому запанікував.
Довгий час їздив колами,
просто щоб переконатися, що він…
-Я повіз його в каньйон. -Який?
-Не знаю, який ви назвали. -Колдвотер? Лорел? Бічвуд?
-Не знаю. Один з них. -З боку міста чи долини?
Десь там.
Було темно, я заніс його на пагорб.
Заніс сина на пагорб і поховав його.
Поховав власного сина, як тварину.
Він точно був мертвий, коли ви несли його на пагорб?
Він був мертвий.
Я не міг його розбудити.
Ви занесли його самі, пане Делакруа? Ніхто не допомагав?
Сам.
Це зробив я.
Навряд чи він заніс тіло на пагорб самотужки.
Він вбив свого сина, великий сплеск адреналіну.
Самотужки, п'яний, у такій місцевості?
Я підіймався тверезий, з рюкзаком і ліхтариком,
і так вимотався, ледь не зламав шию, спускаючись униз.
Артур помер не від удару головою об двері.
Хтось вдарив його цеглиною, палицею чи битою.
Якщо дістанемо манекен відповідного розміру та ваги…
Я того ж віку, як Сем на той час.
Піднімуся на пагорб, щоб перевірити.
Непогана ідея.
Завтра у відділ криміналістики.
Гаразд. Куди збираєшся, Гаррі?
Розповісти Шейлі Делакруа, що її батько зізнався у вбивстві брата.
Я в це не вірю.
Пані Делакруа, ваш батько детально описав події.
Вибачте, та мій тато не схильний до насилля, детективе.
Він ніколи не бив мене чи Артура, ніколи.
Ваша мати стверджує, що він бив її часто й сильно. Тому пішла.
-Ви розмовляли з моєю матір'ю? -Так, кілька разів.
Вибачте. Це неможливо.
Неможливо? Чому?
Навіщо вашому батькові брехати про таке?
Не знаю.
Він не міг так вчинити.
Твоя мати в курсі, що ти тут?
-Так, вона вдягається. -Для чого?
Якийсь захід на факультеті, куди ви йдете.
Іде твоя мати, а я — ні.
-Слухай, треба поговорити. -Про що?
Ту зупинку транспорту.
Я маю за це премію отримати.
Ти в курсі, що твій напарник хотів писати скаргу?
Пірс? Той боягуз?
Стривай, а ти звідки знаєш?
Ти б влип у серйозні проблеми, зганьбив мене,
і головне — поставив би справу під загрозу.
Суддя проігнорував би результати обшуку.
Теоретично.
Пірс вирішив не подавати скаргу.
Ну, дякую.
Не думай, що я задіяв зв'язки.
-Це не так. -Зрозуміло.
І не думай, що я ще зроблю це.
Так, я цього зовсім не хочу.
Навіть якщо я не допомагаю тобі своїм впливом,
лише той факт, що ти — мій син, ускладнює життя нам обом.
Є люди, перед якими я не бажаю бути в боргу.
-Розумієш, про що я? -Хтось поговорив з Пірсом?
Якщо й так, то з власних міркувань,
адже я не просив.
Добре, я зрозумів. Буду обережний.
Не хочу, щоб мої дії негативно вплинули на тебе.
Розглянь варіант відходу від патрулювання
і кар'єру в командуванні.
А доти в тебе буде новий напарник на наступний період служби.
-Трясця. -Гаррі.
Знаю-знаю.
Я покину, обіцяю.
Хочу поїхати до Вегаса на свята, побачитися з донькою.
Добра ідея.
Може, я на кілька днів навідаюся до тата у Волнат-Крік.
Яка вона, твоя колишня?
Елеанор? Чому питаєш?
Просто цікаво, що вона за жінка, що тобі в ній подобалося,
ким вона працює.
На момент нашого знайомства вона працювала у ФБР.
-Агентом чи аналітиком? -Профайлером.
Жінка з характером.
Класно, що тобі подобаються зухвалі жінки.
Це мій типаж.
Емпіричні дані на це вказують, так.
-Вона досі в Бюро? -Ні, професійно грає в покер.
Оце зліт кар'єрною драбиною.
Набір навичок однаковий. Досі людей аналізує.
Працює в казино у Вегасі.
Виявляється, китайські розтринькувачі збуджуються
від гри проти вродливої світлошкірої жінки.
-Хто б міг подумати? -Не я.
Тому вона й переїхала до Гонконгу.
-Забрала з собою доньку? -Ага.
-А її новий чоловік? -Бачився з ним лише раз.
Їздив до Медді у Гонконг. Перше враження склалося приємне.
-Скільки вони там прожили? -Три роки.
Так довго.
Так, справді. Довго.
Я радий, що вони повернулися.
Сподіваюся, подорож буде чудовою.
Я чекатиму на тебе тут.
Дідько.
Бляха!
-Босх. -Одна фраза «я ж казав» —
і я вріжу тобі під час наступної зустрічі. Присягаюся.
Я ніколи такого не кажу. Я мав рацію щодо Делакруа?
Той старий п'яниця ніяк не міг затягнути тіло на клятий пагорб.
-Нізащо. -Я ж казав.
-Ти труп, Босх. -Дякую, Джеррі.
-Побачимось. -Ага.
Ні, тут їх немає.
Ми подивилися в серванті?
Так, мамо. Я ніде не можу знайти ті бісові окуляри.
-Девіде, не лайся! -Вибач.
Куплю тобі інші за першої ж нагоди.
Та мені ті подобалися.
Як я маю свої передачі дивитися?
…поліцейське авто в пошуках Рейнарда Вейтса
за гарячими слідами зіткнулося з автобусом і припаркованим автомобілем
на жвавій вулиці у центрі Голлівуду.
Детальніше…
Я дивилася новини.
Той чоловік небезпечний, Девіде.
У тебе немає підстав для хвилювання, запевняю.
Думаєш, поліція його скоро спіймає?
Це лише питання часу.
Що його спонукало вбити того хлопчика стільки років тому?
Не знаю.
Деякі речі не можна пояснити, розумієш?
Мамо, я повернуся за кілька годин.
Чекай, ти не можеш мити вікна вночі.
Мамо, я мушу сходити за покупками. Менші натовпи.
Та мені треба окуляри.
Ну, можеш послухати свої передачі, поки я не повернуся.
МАГАЗИН
Пачку сигарет, будь ласка.
«КІТ З ПРОВУЛКУ» ЛАСОЩІ З КУРКОЮ Й ТУНЦЕМ
Дідько.
Поліція. Руки вгору, щоб я їх бачив!
Господи, Шейло. Якого біса ви тут робите?
Прийшла кота забрати. Оглядала речі.
Ви мене так налякали.
Вам сюди не можна, тут триває розслідування.
Я цього не знала. Вибачте. А Бадді?
Можете його забрати.
СИГАРИ «МАРШ ВІЛІНҐ»
МАМА
Бувай, друже.
Привіт.
-Підкинути? -Можливо.
-Застрибуй. -Супер.
Ти симпатичний.
Дякую, ти теж.
Заїдь за ріг.
Чи займемося цим тут?
Я сподівався на більш спокійну атмосферу.
-Справді? -Ну. Лишитися на ночівлю.
Я за.
І я. Пристебни пасок.
МОТЕЛЬ «ГАРВАРД-ХАУС»
ФІЛЬМИ ДЛЯ ДОРОСЛИХ
До того ж, пошуки
серійного вбивці-втікача Рейнарда Вейтса продовжуються.
Про ці та інші новини в нашому випуску.
Слухай, ти не проти увімкнути?
Я хотів послухати прогноз погоди на вихідні.
Звісно.
…як запросити даму на побачення.
Дякую.
Далі: після виклику 911 цей Дон Жуан опинився за ґратами.
Може, почнемо вечірку?
Поліція попереджає жителів півдня Каліфорнії
про масштабне шахрайство.
Іноземці телефонують від імені Служби внутрішніх доходів.
Не поспішай.
Переконують жертв, що вони заборгували перед урядом.
Хочеш повільно?
Ходи сюди.
…до офісу шерифа надійшло 50 звернень…
Що тут у нас?
Жінка втратила 17 тисяч доларів, купуючи в шахраїв передплачені кредитні картки.
Чому б не випустити його погратися?
Повільно.
Ти цього хочеш, татку?
Ось так.
Нарешті.
-Я вже почав вважати тебе сором'язливим. -Повільно.
Поліцейський за кермом авто відповідав на один з десятків викликів,
отриманих поліцією внаслідок оголошення винагороди сумою 150 тисяч доларів
за інформацію, яка допоможе заарештувати злочинця.
Минулого тижня Вейтса затримали за підозру у вбивстві
після того, як поліція виявила мертве тіло в його фургоні.
У подальшому він зізнався у вбивстві сімох юнаків
в районі Голлівуду.
Вейтс узяв на себе відповідальність і за смерть хлопчика,
чиї кістки нещодавно знайшли в Лорел-Каньйоні.
Два дні тому, проводячи слідчих до залишків потенційних жертв,
Вейтс утік, убивши
заступника окружного прокурора Луїса Ескобара
та серйозно поранивши детектива.
Якщо ви володієте інформацією про місцеперебування Вейтса,
телефонуйте на гарячу лінію поліції
за номером: 323-555-0172.