Hör upp. Vartenda samtal, oavsett hur trivialt, ska upp på kartan.
Om flera tips är samstämmiga skickar ni en bil.
Om nån ringer och säger att han såg en kille
med plåster på näsan och blåtira, notera platsen, sätt det på kartan.
Ha huvudet på skaft. Vi ska hitta den jäveln.
-Nånting, Kiz. -Inte många hela övervakningskameror där.
Det ser gängen till.
Jerry, nåt nytt om den övergivna fabriken?
Jag gick tillbaka fyra år. Den började som kallförråd,
sen fabrik för bromsbelägg, husisolering...
Isolering. Enligt Waits jobbade hans far i området
och blev sjuk av asbest eller nåt.
Det var så han kände till stället.
Kiz, vi behöver videon från skåpbilen
och höra vad Waits sa på vägen.
Ska bli.
Telefonen ringer hela tiden. Ett bra tecken.
Ja, många tips. Men inget att ta fasta på än.
Vi tror att han dumpade en kapad pickup i Lincoln Heights.
Ägaren låg på flaket under en presenning, skjuten i ansiktet.
Gode Gud.
Så vi genomsöker gränderna i området och går från dörr till dörr.
Troligen stal han en annan bil i området.
Vad vill du att jag ska göra, Harry?
Waits tog Crates polisbricka och pistol.
Fan. Okej, vi måste göra en utsändning till alla patruller.
Kan du skriva en rapport och skicka till centralen?
Ja. Pounds kommer att skita blod.
Glöm Pounds.
Nu tar vi den här jäveln och får tillbaka Crates grejer.
Okej.
En fet belöning skulle inte skada, sir.
Vi borde även ta in federala polisen och FBI.
Chefen, jag tycker att vi lämnar FBI utanför. Det är vår röra.
Du har nog rätt, Irv. Nåt mer?
Jag föreslår att vi sätter ihop en insatsstyrka för rymlingen.
Rent spontant tycker jag att det är en bra idé.
Jag återkommer snart om det.
Var det allt? Det är lite hektiskt här, som du förstår.
Visst, Irv. Allt för nu. Lycka till.
Rövhål.
Du lämnade dörren olåst.
David, du är hemma!
Mamma, bakdörren. Lämna den inte olåst.
Jag öppnade för att få lite frisk luft.
Men jag ska vara mer försiktig.
Jag hoppas det.
-Hur var resan? -Jag vet inte. Tröttsam.
Jag tänkte bo hos dig över helgerna om det går bra.
Visst går det bra. Du är mer än välkommen.
-Stanna så länge du vill. -Tack.
-Merci beaucoup. -De rien.
Jag har visst slut på min lupusmedicin.
Ja, du har visst fått lite utslag.
Jag skaffar mer imorgon.
Är du hungrig? Ska jag laga mat?
Jag är lite sugen. Inga skärbönor.
Nej, inga skärbönor.
Varsågod.
Kardiologen till op-salen.
Kom igen, Barrel, vakna.
-Harry. -Gå hem, sov lite.
-Du, då? -Jag är klarvaken.
Okej, tack.
Hur mår han?
-Han hänger i. Han är tuff. -Verkligen.
Det var en jävla otur.
Tack, kompis.
Dr Sherman till radiologen.
-Chefen. -Hur mår inspektör Moore?
Läget är kritiskt än.
Distriktsåklagaren höll sin presskonferens igår kväll.
Jag hörde det.
Han betonade att vi lät Waits komma undan.
Om en timme tillkännager jag en insatsstyrka för att gripa Waits.
Kommissarie Pounds har befälet.
Pounds? Var inte tanken att gripa Waits?
Du ingår inte i insatsstyrkan eller utredningen.
Är det förstått?
Du kastar mig under bussen, chefen.
Den ansvarige för vallningen utesluts från insatsstyrkan. Vilket budskap ger det?
Jag känner till din fallenhet för improvisationer. Inte den här gången.
Vill du hjälpa oss och dig själv? Lös ditt fall.
Ta reda på vem som verkligen dödade pojken Delacroix.
Bevisa att Waits ljög ända från början
och att O'Shea var dum som trodde honom.
Titta här.
-Blev ni hopparade? -Ja, till insatsstyrkan för Waits.
Tills Crate är tillbaka.
Skulle inte du hem och sova?
Jag sover när det är över. Jag har bytt skjorta.
Jag vill vara fin på tv när vi tar den jäveln.
Du kan också behöva byta skjorta, Harry. Du luktar svett.
Harry.
-Vad är det? -Kolla in.
Jag vill presentera vice polischef Irving,
som övervakar insatsstyrkan.
Tenzer ger Irving hans stora chans.
Tack, polischef Tenzer.
Innan jag presenterar kommissarie Pounds
vill jag försäkra Los Angeles medborgare
att allt görs för att fånga den här brottslingen.
Jag fattar inte.
Varför ger han Pounds befälet över uppbådet?
-Vill han inte fånga den jäveln? -Precis vad jag sa till honom.
-Vad sa han? -Att jag skulle sköta mitt så det gör jag.
Edgar och jag åker ut till The Valley för att prata med Arthur Delacroix far.
Men jag önskar dem lycka till.
Jag glömde nästan. Besökare.
Jag satte henne i LT:s kontor. Christine Waters.
-Mrs Waters? -Inspektör, jag vet att ni är upptagen.
Ni borde ha ringt. Jag är på väg hem.
Förlåt. Jag ville ställa en snabb fråga personligen.
Det går bra. Varsågod och sitt.
Vad kan jag göra för er?
Jag har följt nyheterna.
Den här Waits,
dödade han min son? Dödade han Arthur?
Vi vet inte än. Utredningen pågår.
Vad tror ni själv?
Er son misshandlades i flera år. Hans skador var kroniska och svåra.
Det är logiskt att tro att hans död är kopplad till den misshandeln
och inte ett slumpartat möte med en främling.
-Misstänker ni Arthurs far? -Utredningen pågår, som sagt.
Men den här Waits erkände ju.
Vi är inte säkra på att han talade sanning.
-Tack för er tid. -Ingen orsak.
I alla år har jag haft en dagdröm att mina barn mådde bra.
Att de hade det bra utan mig.
Att jag skulle träffa dem igen en dag och att de skulle förlåta mig.
Mrs Waters, i er situation
måste det ha varit mycket svårt att veta vad ni skulle göra.
Jag visste vad jag gjorde.
Jag räddade mig själv på deras bekostnad.
Det är inte för sent att hälsa på er dotter nu när ni är här.
Tyvärr är det nog det.
Mina piller, kära du. De runda.
Jag är yr.
Nej, mamma. De är trekantiga.
-De runda är mot värk. -Är du säker?
Ja, jag är säker. Jag skrev ner det åt dig.
Lappen sitter på kylen.
Sätt på tv:n, kära du.
Vrid upp ljudet, tack.
Mina glasögon. Har du sett dem?
-Jag hittar dem inte. -Nix.
Delar du min medicin, är du snäll?
Jag åt för många när du var borta,
och efter sju dagar var jag väldigt förvirrad.
Efter att jag har delat din medicin måste jag gå ut ett tag.
-Varför? -För jobbet. Jag blir inte borta länge.
Men det är ju julhelg. Vet de inte att du har familj?
-Mamma. -Fönstren kan vänta!
Det är högsäsong för mig.
Man måste smida medan järnet är varmt. Så brukar du säga.
Det kanske regnar. Då behöver du inte tvätta fönster.
Du kan stanna hos mig.
Du har bestämt dig, va? Pappan är den skyldige?
Vem annars misshandlade pojken varje dag?
-Waits bekännelse? -Han utnyttjade systemet.
Det funkade.
Men jag vill inte vara kategorisk beträffande misstänkta och vittnen.
Det är Buddy Boy. Han vill ha nåt gott.
Buddy.
Beträffande Arthur, mr Delacroix, hoppades vi att ni skulle kunna
ge oss lite bakgrundsfakta om er son, kanske några namn.
Vi försöker spåra några av hans vänner från den tiden.
Vi behöver prata med alla som kan veta vart han gick dagen han försvann.
-Det var länge sen. -Fotot.
-Var fick ni det här? -Er dotter.
Min dotter?
Vad sa hon om mig?
Vi pratade mest om Arthur. Vill ni titta på fotot?
Ja, det är de.
Han hade inga andra vänner än de där oduglingarna han skejtade med.
Fotot, sir. Minns ni några namn?
Kanske.
Det där är Deuce, en riktig skit.
Det där är Pat. Eller kanske heter han Paul.
Grabben i mitten, Stokes.
Arthur såg upp till honom. Han var några år äldre.
Det betyder mycket i den åldern.
Minns ni några efternamn?
Det var hans efternamn. Stokes.
Johnny, Jimmy.
Nåt ditåt.
Ni kan hjälpa oss med en annan sak.
Han anmäldes inte som saknad.
Vad pratar ni om? Visst anmälde jag det.
Till vem? Inte till polisen.
Visst gjorde jag det. Jag gick till stationen.
Det kanske ni gjorde, men ni gjorde ingen anmälan.
Enligt er dotter sa ni att ni hade anmält Arthur saknad.
Ni ljög för henne.
Vad hände egentligen, mr Delacroix?
Min pojke gick till skolan, och jag såg honom aldrig mer.
Polisen gjorde ingenting. Punkt, slut.
Tills de hittade hans kropp 20 år för sent.
Varför rapporterade ni inte er sons försvinnande den kvällen eller nästa?
Han kom inte hem på två dagar. Varför gick ni inte till polisen?
Var det för att ni redan visste vad som hade hänt honom?
Herregud.
Vad har jag gjort?
-Vad gjorde ni? -Jag dödade honom.
Jag dödade min pojke.
-Okej. -Arthur.
Ändrade planer. Vi kör er ner till Hollywood
och får i er lite kaffe.
Jag gjorde det. Jag dödade Arthur. Jag erkänner mig skyldig, okej?
Kom så åker vi härifrån, mr Delacroix.
Kom nu.
Vi måste sätta på er handbojor innan vi åker.
Buddy, då?
-Vem? -Min katt.
Jag tar hand om Buddy, sir.
Okej.
...måste behandla ojämlikheten i polistätheten i de här områdena.
Vi vet inte ännu
om presidenten tänker resa hit vid något tillfälle.
Los Angeles polischef John Tenzer
utfäste idag en belöning på 150 000 dollar för information som leder till gripandet
och fällandet av Raynard Waits,
i vad som några nu kallar den största mördarjakten i stadens...
När han fått kaffe behöver vi alkoholtesta honom också,
så att ingen försvarsadvokat hävdar att erkännandet är ogiltigt
för att han var berusad.
Fan. Stanna. Stanna nu!
Fan också!
Fan så äckligt.
-Din tur att torka upp, partner. -Nej. Vänta. Vadå?
-Jag gjorde det förra gången. -Aldrig.
Jo, transvestitludret, shots och falafel. Mnns du?
Fan, hon, ja. Hör på.
Var lite hygglig. Jag har min nya kostym på mig.
Jag också.
Vi ses.
-Jag torkar inte upp det här! -Hej då.
Jag ringer Billets och säger att bilen blev stulen.
Jag kör den nånstans och sätter eld på den.
-Men för fan! -Tack.
Ring fullmäktige Tanaka och säg att jag beklagar,
men jag hinner inte prata med henne idag av alla dagar.
Jag har redan hälsat att vi har larmtillstånd.
Tack.
Inspektör Washington är här.
Chefen.
Ni tänker väl inte besvara några av de här, chefen?
Hälsa alla och ursäkta, Ida. Det är bara en hemsk dag.
Ja, sir.
Det där med din son. Nån pratade med hans partner.
Han tänker inte anmäla.
Gå inte som katten kring het gröt. Vem övertalade honom?
Inspektör Bosch.
-Bosch? -Ja, sir.
Kör fram bilen.
Jävla Bosch.
Mr Delacroix, hemma hos er sa ni att ni dödade er son.
Nu har vi läst upp era rättigheter och ni har avvisat dem.
Vi vill att ni berättar exakt vad som hände den dagen,
såvitt ni minns.
Okej.
Jag hade en audition på eftermiddagen,
en CBS-serie, ett kvalitetsdrama.
Jag hade inte jobbat på ett tag, så jag var nervös.
Jag tog en liten slurk för att lugna nerverna.
Jag måste få iväg barnen till skolan. Det var inte lätt.
Arthur hade samma svarta T-shirt som vanligt.
Den var lortig, så jag sa åt honom att byta.
Jag åkte till auditionen.
Regissören sa att jag var fel typ för rollen.
Han var bara artig. Jag var halvfull.
Sen kom Arthur tillbaka från skolan.
När var auditionen? När kom Arthur hem från skolan?
Vet ni vad?
Jag kanske hämtade honom vid skolan.
Jag minns inte. Som jag sa var jag full.
Men ni minns vilken tröja han hade på sig.
Det är lustigt. Man minns vissa saker.
Ja. Det är lustigt.
Jag plockade väl upp Arthur mellan skolan och vårt hem.
Minns ni vilken gata?
Nej, eller det kanske var busshållplatsen vid skolan.
Som jag sa var jag halvfull.
Men ni hämtade upp Arthur nånstans efter skolan?
Ja.
Jag såg Arthur och vinkade in honom i bilen.
Då såg jag att han fortfarande hade samma jävla tröja på sig.
Jag skrek åt honom,
och han försökte hoppa ur bilen medan den var i rörelse.
Jag blev ursinnig. Jag...
Jag blev ursinnig.
Jag slog honom.
-Ni slog honom? Med knytnäven? -Ja.
-Gjorde ni det ofta? -Vadå?
Slog ni er son ofta?
Va? Nej, jag...
Förlorade humöret och slog honom varje dag när ni drack?
Ja. Ja, det gjorde jag nog.
Det gick för långt, men ni menade inte att göra det.
Just det. Han måste ha slagit huvudet i bildörren.
Jag kunde inte väcka honom, och jag fick panik.
Jag körde omkring länge
bara för att försäkra mig om att han var, ni vet...
-Och jag körde upp honom i kanjonen. -Vilken då?
-Den ni sa. -Coldwater? Laurel? Beachwood?
-Jag vet inte. En av dem. -Vilken sida? Mot staden eller mot dalen?
Nånstans där uppe.
Det var mörkt, och jag bar honom uppför kullen.
Jag bar min pojke uppför en kulle och begravde honom.
Jag begravde min egen son som ett djur.
Var ni säker på att han var död när ni bar upp honom?
Han var död.
Jag kunde inte väcka honom.
Bar ni upp honom själv? Helt utan hjälp?
Jag själv.
Jag gjorde det.
Jag tror inte att han kunde ha burit upp honom ensam.
Han hade just dödat sin son. Adrenalinet pumpade.
Men full och ensam, svår terräng?
Jag klättrade upp där nykter med bara en ryggsäck och en ficklampa,
och det tog nästan knäcken på mig, och jag bröt nästan nacken på väg ner.
Och Arthur dödades inte av att ha slagit huvudet i en bildörr.
Nån slog honom med en tegelsten, en käpp eller ett slagträ.
Om vi tar en docka med rätt storlek och vikt...
Jag är i samma ålder som Sam var då.
Jag klättrar uppför kullen och ser om det går att göra.
Ingen dum idé.
Jag stannar till hos rättsteknikerna imorgon.
Okej. Vart ska du, Harry?
Jag ska berätta för Sheila Delacroix att hennes far har bekänt mordet.
Jag kan inte tro det.
Ms Delacroix, er far beskrev mordet i detalj.
Beklagar, men min far är inte en våldsam man.
Han slog aldrig mig eller Arthur.
Enligt er mor slog han henne, hår och ofta. Det var därför hon stack.
-Har ni talat med min mor? -Ja. Flera gånger, faktiskt.
Beklagar. Det kan inte ha gått till så.
Kan inte? Varför inte?
Varför skulle er far ljuga om en sån sak?
Jag vet inte.
Men han kan inte ha gjort det.
Vet din mor att du är här?
-Ja, hon är där uppe och byter om. -För vad?
Nån fakultetsmiddag ni ska till.
Din mor ska dit, inte jag.
-Vi måste prata. -Om vad?
När ni stoppade bilen.
Jag borde få lovord för det.
Vet du att din partner övervägde att skriva en anmälan om dig?
Vem då, Pierce? Den mjukisen?
Vänta, hur visste du om det?
Det hade blivit en allvarlig problem för dig, en belastning för mig,
och framför allt hade det äventyrat hela fallet.
En domare hade ogiltigförklarat fyndet.
Så hade det gått.
Konstapel Pierce har beslutat att inte göra anmälan.
Tack.
Utgå inte från att jag fixade det åt dig.
-Det gjorde jag inte. -Okej.
Och anta inte att jag kommer att göra det i framtiden.
Det är det sista jag vill.
För även om jag inte utnyttjar mitt inflytande för att hjälpa dig,
kommer andra att göra det, vilket innebär problem för oss båda.
Det finns vissa som jag inte vill stå i skuld till.
-Förstår du? -Har nån pratat med Pierce?
I så fall gjorde de det av andra skäl,
inte för att jag frågade.
Okej, jag förstår. Jag ska vara noggrann.
Jag vill inte att mitt slarv ska drabba dig.
Jag vill att du överväger att sluta patrullera
och försöka bli befäl.
Och du får en ny partner nästa tjänstgöringsperiod.
-Fan. -Harry.
Jag vet.
Jag ska sluta, jag lovar.
Jag funderar på att hälsa på min dotter i Vegas till helgen.
Det låter som en bra idé.
Jag kanske hälsar på min pappa i Walnut Creek i några dagar.
Hurdan är hon, ditt ex?
Eleanor? Hur så?
Jag bara undrar hurdan hon är som kvinna, vad som drog dig till henne,
vad hon jobbar med.
Hon jobbade inom FBI när vi träffades.
-På fältet eller som analytiker? -Profilerare.
En handlingens kvinna.
Kul att du gillar hårdkokta kvinnor.
Hårdkokt är min typ.
Alla indicier tyder på det, ja.
-Jobbar hon vid FBI än? -Nej, hon är professionell pokerspelare.
Snacka om karriärbyte.
Det är ganska likt. Även nu är hennes jobb att avläsa människor.
Hon jobbar på ett kasino i Vegas.
Det visar sig att kinesiska storspelare tycker om
att spela mot en tjusig vit kvinna.
-Vem kunde ana det? -Inte jag.
Det var därför hon flyttade till Hong Kong.
-Tog hon dottern med sig? -Ja.
-Och den nya maken? -Jag har bara träffat honom en gång.
Jag hälsade på Maddie i Hong Kong. Första intrycket var okej.
-Hur länge var de borta? -I tre år.
Det är en lång tid.
Ja, det är det. Det var det.
Jag är glad att de är tillbaka.
Jag hoppas att du får en bra resa.
Jag är här när du kommer tillbaka.
Helvete.
Fan!
-Bosch. -Om du säger: "Vad var det jag sa?",
skjuter jag dig direkt nästa gång vi ses. Jag svär.
Jag säger aldrig så. Hade jag rätt om Delacroix?
Aldrig att det där gamla fyllot orkade släpa kroppen uppför branten.
-Inte en chans. -Vad var det jag sa?
-Du är en död man, Bosch. -Tack, Jerry.
-Vi ses vid huset. -Ja.
Nix. De finns inte här.
Har vi letat i byrån?
Ja, mamma. Jag hittar inte de jävla glasögonen nånstans.
-David, svär inte! -Förlåt.
Jag skaffar ett par nya så fort jag kan.
Men jag gillar de där.
Hur ska jag kunna titta på tv?
...en polisbil involverad i jakten på Raynard Waits
och som följde upp ett tips, krockade med en buss och en parkerad bil
i rusningstrafiken mitt i Hollywood.
Flera detaljer...
Jag tittade ju.
Det där är en ond människa, David.
Du behöver inte vara orolig, jag lovar.
Tror du att polisen tar honom snart?
Det är nog bara en tidsfråga.
Hur kunde han mörda den där lilla pojken för många år sen?
Jag vet inte.
Vissa saker går inte att förklara.
Jag går ut i några timmar.
Vänta, du kan inte tvätta fönster på kvällen.
Jag måste handla lite. Det är inte sån farlig trängsel.
Men jag behöver mina glasögon.
Du kan lyssna på programmen tills jag är tillbaka.
KÖPCENTER
Ett paket cigaretter, tack.
KATTGODIS KYCKLING & TONFISK
Fan också.
Polis. Visa händerna!
Jösses, Sheila. Vad tusan gör du här?
Jag skulle hämta katten. Jag bara såg mig omkring.
Du skrämde nästan livet ur mig.
Du får inte vara här. Utredningen pågår.
Det visste jag inte. Förlåt. Buddy, då?
Du kan ta honom.
Mamma
Vi ses.
Hej.
-Behöver du lift? -Kanske det.
-Hoppa in. -Okej.
Du är snygg.
Tack. Du också.
Kör runt hörnet.
Eller så gör jag det här.
Jag tänkte mig nåt mer avkopplande.
-Jaså? -Ja. Stanna över natten.
Gärna för mig.
Samma här. Säkerhetsbältet.
SEXFILMER FÄRG-TV - VATTENSÄNG
Och den stora jakten
på den förrymda seriemördaren Raynard Waits fortsätter.
Mer om det strax, och så vädret.
Du, kan du sätta på tv:n igen?
Jag vill se hur vädret blir i helgen.
Visst.
...hur man bjuder ut en dam på dejt.
Tack.
Strax, samtalet till larmcentralen som innebar fängelse för den här flörtisen.
Ska vi ta och sätta igång?
Polisen varnar folk i södra Kalifornien
för en rad bedrägerier.
Utlänningar ringer folk och utger sig för att vara från skatteverket.
Ta det sakta och fint.
De säger till sina offer att de är skyldiga skatt.
Sakta, sa du?
Kom.
...polisen har fått 50 anmälningar...
Vad finns där nere?
En kvinna miste 17 000 dollar när hon köpte kreditkort från bedragaren.
Vi låter honom komma ut och leka.
Sakta.
Är det så du vill ha det?
Bättre så, va?
Det var på tiden.
-Jag började tro att du var blyg. -Sakta.
Polismannen skulle följa upp ett av många tips
som polisen fått med anledning av belöningen på 150 000 dollar
som polisen har utfäst för information som leder till gripandet av förövaren.
Waits greps i förra veckan misstänkt för mord,
när polisen hittade en död kropp i hans skåpbil.
Han erkände sedan mord på sju unga män
i Hollywood-området.
Waits sa sig också ha mördat den pojke
vars ben nyligen hittades på en sluttning i Laurel Canyon.
För två dagar sedan, när han ledde utredarna till påstådda offer,
flydde Waits
och dödade biträdande distriktsåklagare Luis Escobar
och skadade en polisman allvarligt.
Om ni har sett Waits eller har information om var han finns,
ring Los Angeles-polisens tipslinje
på 323-555-0172. olisens tipslinje