Дідько. Промазав.
Він вже зовсім не схожий на свій портрет.
Ось так виглядають 20 років за пляшкою.
Мабуть, до біса важкі роки.
-Певен, що ми не марнуємо час? -Тобі подобається гольф.
Десятка. Влуч у нього, три удари.
Домовилися.
Та ти ж розумієш, про що я. Вейтс зізнався.
Навіщо заглядаєш дарованому коню в зуби?
Артур Делакруа страждав від тривалого насилля, а потім зник?
Батько збрехав доньці, що написав заяву в поліцію.
Таким чином, Семюель Делакруа — головний підозрюваний.
Поки не зізнається хтось інший.
Неправдиві зізнання — не рідкість.
-Вейтс — психопат. -Звідки йому відомо про зірку?
Просто кажу, що думаю.
Непоганий удар, Тайґере.
Я Тайґер, бо темношкірий?
Бо ти вправний.
Не ідеально, та ти вибісив його.
Думаєш, це так легко? Спробуй сам.
-Я не граю в гольф. -Це чудовий вид спорту.
Гольф — не чудовий вид спорту.
Гра з сигаретами й випивкою — не спорт.
Та допоможе розслабитися.
А для тебе це дуже актуально.
Життя — це не лише робота.
Діставай гаманець, Гаррі.
Ось воно.
Ми привернули його увагу, тепер підемо з ним поговорити?
Ні, поїдемо в Палм-Спрінгс на зустріч з матір'ю,
дістанемо інформацію про татуся. Ходімо.
Ти нічого не забув, напарнику?
Не треба так поводитися.
Ненавиджу програвати.
Маю відчуття, що не можу відпустити
Не можу відпустити
БОСХ
Як я
Привіт, Гаррі.
-Привіт. -Поспішаєш?
Обідаю з Біллетс.
Ми з Едгаром їдемо в Палм-Спрінгс на допит свідка.
Ви завжди хрінню займаєтеся. Поговорімо.
Звісно.
Мені потрібна кімната.
-У мене неприємності? -Ні.
-Син заступника начальника, Джордж? -Здається, непоганий коп.
Ну, час від часу виходить за межі дозволеного.
-І? -І…
Коли Пірс та Ірвінг-молодший зупинили цього Вейтса,
виявилося, що Ірвінг навмисне ввів неправильний номер авто,
бо хотів його обшукати. Схоже, змінив кілька цифр місцями.
-Класичний прийом. -Ага.
Сам колись таке робив.
Та проблема в тому, Гаррі, що в такій справі
незаконна підстава для обшуку фургона все зіпсує.
Скажи Пірсу не триндіти.
Тільки от тут усе котиться під три чорти, друже,
бо, вочевидь, цей Пірс — якийсь праведник
і хоче, щоб я подав скаргу.
-А папірець зіпсує справу. -Так. І моє життя.
Ти колись випадково витирав зад отруйним плющем у поході?
Добре. Отже, ні.
Якщо я напишу рапорт на його сина,
то Ірвінг буде туристом, а я — отруйним лопухом.
З іншого боку, якщо не напишу,
то раптом з'явиться скарга на мою бездіяльність,
підписана Пірсом.
Це срана політика у відділку.
Не хвилюйся. Я поговорю з Пірсом.
Справді? Дякую, Гаррі. Я твій боржник.
Гарна аналогія.
ЇЖА
До Палм-Спрінгс далеченько.
Чому не повідомити, що її син мертвий, по телефону?
Хочу поглянути їй у вічі.
Едгар захоче прогулятися магазинами.
Визнаю, він завжди виглядає доречно.
Він у нас модник. Має більше взуття, ніж ти.
У тебе все гаразд, Гаррі?
Запитай прямо.
У житті Артура також не було мами.
Мені цікаво про неї дізнатися.
Якби не покинула дітей, може, син був би живий.
-Хтозна. -Що ж…
Не бери вбивство Делакруа близько до серця, добре?
Уже близько до серця.
Не брехатиму, заперечуючи це. Такий у мене стиль роботи.
-Давно розмовляв з донькою? -Маю поговорити ввечері.
Вона кличе мене «Гаррі».
Ще переросте. Не варто перейматися.
-Є новини з центру? -Дзвонив Белк.
Вирок зачитають завтра зранку.
Доїдай свій обід, Гаррі. Попереду довга дорога.
Коли під'їдемо до Кебезона, поверни на 104-й з'їзд.
-Хочу магазинами пройтися. -Так і знав.
-Це ж на шляху. -У нас купа роботи.
Я хочу нові речі купити.
На роботі треба виглядати пристойно.
Ти одержимий одягом. Ніби дівчисько.
Потворне, та дівчисько.
Не очікую, що йолоп,
який купує дешеве лахміття, мене зрозуміє.
-Я не зупинюся. -Будь ласка.
Я куплю тобі пачку тих жувальних цигарок,
-раптом ти знову кинув курити. -Усе одно не зупинюся.
-Поквапся, черевичнику. -Я вже знаю, що хочу.
Коричневі монки з двома пряжками і відрізним носком крилоподібної форми.
Маю коричневі такої форми. Без відрізного носка.
Мова не про твої непідйомні калоші.
Це взуття називається бернси.
Італійські, фірми To Boot New York.
Дозволь дещо уточнити.
Якщо виробництво в Італії, то до чого тут Нью-Йорк?
-Серйозно? -Просто питаю.
У вас призначена зустріч?
Ми до Крістін Вотерс, Діп-Вотерс-драйв, 312.
Вона в курсі?
Якщо вона — екстрасенс.
Зачекайте.
Діп-Вотерс-драйв? У пустелі?
Її другим чоловіком був Ральф Вотерс, засновник цього проєкту.
Добряче їй пощастило.
Покинула свою першу родину, опинилася тут.
І не кажи.
Пані Вотерс запитує, в чому річ.
Обговоримо з нею особисто. У нас є постанова суду. Відчиніть ворота.
Ця гра в крутого хлопця працює в Лос-Анджелесі,
але тут, у пустелі, ми інакше поводимося.
Пані Вотерс, будь ласка.
Юджин сказав, що у вас є постанова суду. Покажіть, будь ласка.
Певно, він не так зрозумів. Ми можемо її отримати.
Що ж, ви вже тут.
Покладімо цьому край.
Це стосується вашого сина, пані Вотерс.
-Артур. Звідки вам відомо… -Він мертвий.
Його вбили.
Господи.
Сядьте, будь ласка.
-Ви підтримували з ним зв'язок? -Ні.
Ні, я давно втратила всі контакти.
Його останки нещодавно знайшли в Лорел-Каньйоні.
Ми встановили його особу через медичні записи.
Коли він… Гаразд. Йому було б…
-Тридцять два роки в серпні. -Надсилали листівку?
Перепрошую?
Точно, ви втратили зв'язок.
Ваша донька казала, що він зник 20 років тому.
Я не знала.
Вважаємо, що його вбили невдовзі після зникнення.
Боже мій.
Ви не контактували з сім'єю всі ці роки?
Ні.
Взагалі?
За рік після розлучення
я проїжджала повз будинок, сподіваючись
побачити дітей і переконатися, що вони в нормі.
Та вікна були завішені, і…
-Я не зупинилася. -Чому ні?
Боялася реакції колишнього чоловіка.
У заяві на розлучення ви зазначили фізичне насилля.
Сем мене бив. Я втекла.
Подумала, що дітям буде без мене краще.
Краще? З жорстоким п'яницею?
Прошу вас піти. Обох.
З усіх інших питань звертайтеся до мого адвоката.
Даси нам хвилинку, Джеррі?
Хочу, щоб ви також пішли.
Пані, ви бажаєте, щоб ми знайшли
-вбивцю вашого сина… -Звичайно.
Я подарувала це Арті.
-Де ви її знайшли? -На місці поховання.
Пам'ятаєте, де ви її придбали?
Ні, певно, десь купила дорогою. На гаражному розпродажі?
Пані Вотерс, ви були свідком того, як ваш чоловік,
колишній чоловік, бив дітей?
Його боксерською грушею була я, детективе. Лише я.
-Підозрюєте Сема у вбивстві Артура? -Нам не відомо, хто вбивця.
Розслідування досі перебуває на ранніх етапах.
А організація похорону? Напевно, я маю…
Можете зв'язатися з патологоанатомом.
-Так. -Або подзвонити доньці.
Шейлі?
Як вона виглядає?
Схожа на вас. Трохи вища на зріст.
-У неї є сім'я чи… -Наскільки я знаю, ні.
Вона живе в тому самому будинку.
-Справді? -Лишилася там.
У разі, якщо повернеться ваш син.
Те стерво мене роздратувало.
Вона розповідала, як проїжджала повз будинок,
щоб на мить побачити своїх дітей крізь вікно.
Так і я роблю.
Частіше, ніж готовий визнати.
У мене було все, друже.
А я не усвідомлював.
Я налажав, спав з кожною зустрічною.
Був таким слабким.
Тепер стою ввечері під вікнами будинку,
виглядаючи своїх дітей.
Та знаєш? Попри свої помилки, я їх не покинув.
Та жінка просто залишила їх і забралася геть.
Сказала, що не бачила, як чоловік бив дітей.
Він почав бити Артура вже після?
Так.
Б'юся об заклад, що зараз вона також це обмірковує.
Крістін Вотерс пережила власне пекло.
Досі в ньому живе.
-Пане Пірс. -Пане.
-Маєте хвилинку? -В чому річ?
-Ронделл, правильно? -Краще «Рон».
-Роне, ця суперечка з напарником… -Він грається в ковбоя.
Сперечаюся з ним — мені кінець. Як ні — теж кінець.
Так чи інакше мені кінець, тому я вчиню правильно.
Перекажіть це своєму заступнику начальника.
Я тут не через Ірвінга чи його сина.
-Тоді чому? -Якщо зареєструєте скаргу,
вона стане офіційною. Вейтса звільнять.
У судді не буде вибору, бо ви зафіксували,
що привід для зупинки авто був вигаданим. Хіба ви цього хочете?
Ні. Зовсім не хочу.
Так, ви ж бачили той фургон? Що накоїв Вейтс?
Так, бачив.
Гаразд. Тож у вас проблеми.
Існує шлях їх вирішити без загрози розслідуванню.
І що мені робити? Я маю свою шкуру захистити.
У мене лиш ця робота, татусь-начальник не наглядає за мною.
А якщо Манкевич підшукає тобі нового напарника?
-Такого ж зразкового, як ви. -Не знаю.
Якщо всі дізнаються, що я здав Джорджа, я буду як прокажений.
Менк розбереться.
Ви зробили гучний арешт.
Час вас розділити, розширити зону інтуїції.
Це може спрацювати.
Я про все подбаю.
Привіт.
Салют.
Хотіла вдягти цивільне.
Перекусимо?
Могли б знайти столик у «Дан Тана».
Залюбки, та я щойно з поїздки.
Купа документації. Ще маю передзвонити.
-Я зачекаю. -Насправді…
Я пообіцяв доньці, що зателефоную ввечері. Іншим разом?
Так, звісно.
-Усе гаразд? -Так, нормально. Це справа.
-Я трохи зайнятий, розумієш? -Так.
-Можливо, завтра? -Добре.
Подзвони мені.
Що?
-Знаю цей погляд. -Так, хто, як не ти…
-Слухаю? -Привіт, це Гаррі.
Гаррі. Вирок уже оголосили?
-Завтра. -Щасти.
-Дякую. -Питання про твою маму — це жахливо.
Це розлетілося по інтернету.
Так, але що вдієш?
-Вона там? -Так. Зажди.
Медді, тато хоче поговорити.
Ти вчасно. Ми саме їдемо на тренування з футболу.
-Даю слухавку. -Привіт, Медді.
Привіт, Гаррі.
-Тренування з футболу ввечері? -Ага.
Удень надто спекотно. До того ж рак шкіри, не забувай.
Слушно.
Ти приїдеш на Різдво?
Спробую.
Сподіваюся. Мені вже час іти. Тренер змушує нас бігати, якщо запізнюємося.
Усе добре? Звикаєш до Вегаса?
Так. У Вегасі непогано. Яскраво й шумно, знаєш?
Так. Одягай сонцезахисні окуляри. Подзвоню тобі за кілька днів. Добре?
-Так. Бувай, Гаррі. -Люблю…
ДІЛИТИСЯ ОЗНАЧАЄ ТУРБУВАТИСЯ
-Чи ухвалили присяжні вирок? -Так, ваша честь.
Ми, присяжні у справі Рози Флорес
проти Ієроніма Босха
і міста Лос-Анджелес,
у визначеному порядку ухвалили рішення на користь Рози Флорес.
Загальну вартість збитків оцінюємо в один долар.
Пані та панове присяжні, дякую за вашу увагу.
-Що вона сказала? Один долар? -Маячня.
-Постріл був виправданий. -Годі.
Змиріться, Гаррі. Чуєте?
-Присяжні зробили заяву. -Що я лажанув.
Ні, що ви прибрали поганця, та задалеко вийшли за межі правил.
Я можу подати апеляцію, якщо бажаєте.
Припиніть. Жартуєте. Ви ж не…
Це риторична пропозиція, Гаррі.
Гаррі.
Тішитеся, адвокате?
Звичайний робочий день.
Виглядаєте задоволеною, виграли клієнтці долар.
Скільки отримаєте? Тридцять три центи й третину?
Трохи більше, детективе.
Позивачка виграла справу, тому не обмежуся своєю часткою від долара.
-Ні? -Ні.
Пані Флорес не оплачуватиме мої послуги.
Цей обов'язок випаде на долю міста Лос-Анджелес.
-Яка сума? -Приблизно…
-Мабуть, виставлю рахунок на 550 тисяч. -Щасти.
Вони обурено розглянуть клопотання.
Ми потанцюємо одне довкола одного,
поперетягуємо канат.
А потім домовимося на 250, 275?
-Вас називають Мані. -Саме так.
До зустрічі, детективе. Найімовірніше, в залі суду.
Такі, як ви, завжди встромляють собі палиці в колеса.
Мабуть, відчуваєте полегшення.
Могло бути й гірше.
Прогуляймося біля річки.
Тут добряче попрацювали.
Попереду чимало роботи, але тут уже не посміховисько.
Досі величезна бетонна діра.
Діри — невід'ємна частина міста.
Окружний прокурор схвалив поїздку Рейнарда Вейтса. Завтра.
-Навіщо це йому? -Для фотосесії.
Піар-хід, відправна точка його виборчої кампанії.
Ви ж мали переконати, що Вейтс бреше про вбивство Делакруа.
Вейтс бреше. Його метод роботи — увага.
Він хоче бути в центрі уваги, як і О'Шеа.
Ця поїздка зробить його зіркою дня.
Що ж, він переконав О'Шеа.
Пошліть людей з зондами.
Припускаю, що жодного тіла там не знайдуть.
О'Шеа не чекатиме.
Хочете, щоб це був провал.
Я не хочу, щоб це вплинуло на відділок.
Охорона як у президентському кортежі,
призначаю вас наглядачем.
Це справа Джонсона й Мура.
Ні, кістки на пагорбі — ваша справа.
Тому ви очолите цю дослідницьку експедицію.
Раптом щось піде не так.
Я довіряю вашій інтуїції, та підозрюю, що це просто афера Вейтса.
Вибори О'Шеа на посаду мера стануть катастрофою для відділку.
І для вас.
Я — уродженець Південного Централу, Босх.
Не хотів би стати начальником поліції в іншому місці.
Хоча дехто був би радий.
Не обов'язково. Знайомий чорт краще…
-Привіт. -Салют.
-Ти здивований. -Трохи.
Ти не у поліцейській формі.
-Ти забув. -Трохи.
Обіцяв подзвонити.
Досі розбираюся з одним завданням.
-Зовсім з голови вилетіло. -Що за завдання?
Рейнард Вейтс, той, що з трупом у фургоні.
Завтра їдемо з ним
і перевіримо, чи бреше.
Запросиш чи змусиш на ніч стояти ззовні?
Так. Заходь.
Це не джаз. Що за музика?
Донька надіслала мені список пісень.
Хочеш випити? Можемо піти на терасу.
Пізніше.
Ти вчишся.
Аякже. Навіть приїхала на власному авто.
Так і треба.
Заварити тобі кави? Я мушу йти, але зроблю тобі.
Ні, дякую.
Сподіваюся, ти не надто виснажений.
Знаю, що сьогодні важливий день.
Хотіла б я поїхати з тобою.
-Візьмеш мене у команду? -Склад уже визначений,
але дякую.
-Думаєш, що я не готова. -Річ не в тім.
Ми впораємось.
Усі поліцейські з великим досвідом роботи.
Жодних роздратованих новачків.
Твій день ще настане.
Коли?
Вияви терпіння.
Як завжди.
Обід, обід, обід.
Усім в'язням стати перед своїми ліжками.
Розмови заборонені, і заправте сорочки.
Увага, ув'язнений Ґарсіа 3-1-0-8, пройдіть на кухню.
Гарний костюм, Крейте. Тобі личить.
Точно, дякую.
Дружина втомилася від мого вигляду продавця старих авто.
Відправила мене до хлопця з Гонконгу,
який прилетів у Штати на кілька днів
і працює з готельного номера поблизу аеропорту.
Так. Купив костюм у смужку.
Він надто теплий, але робить мене струнким, правда?
Таке, наче за вітром полетиш.
Усе готово.
Він ваш, детективе.
Візьміть його під руки й посадіть в авто.
Де ваша адвокатка?
Звільнив її.
Представляю свої інтереси сам.
Одна витівка — і я вас вирублю. Зрозуміло?
-Зрозуміло. -Добре. Завантажуйте.
-Ще не пізно зупинити цей цирк. -Чого боїтеся, Босх?
-Розкриймо кілька вбивств, детективе. -Опинимося в новинах?
Відеозапис цього розслідування є необхідним.
Треба зафіксувати місця вбивств і поховань.
Пане, це чергова фотосесія,
і, відверто кажучи, я не в захваті.
Візьму до уваги. Тепер ходімо.
Наша перша зупинка в східній частині міста, де Вейтс убив свою першу жертву.
Тобто ваша справа, детективе.
Запевняю, цього не було.
Тільки от нам належить це з'ясувати.
Я в авто з Вейтсом. Усі на каналі 8.
Ви помічали, що з наближенням новорічних свят завжди хороша погода?
Кажуть, коли люди бачать трансляції параду троянд,
одразу збираються в Каліфорнію.
Та ви тут виросли.
Сприймаєте це як належне, правда?
Заливайте свою хрінь комусь іншому, Вейтсе.
Як невиховано.
Шкода, що ви скептично настроєні, детективе.
Я кажу правду.
Знаєте, я багато про вас читав.
Такі сумні перші роки життя там,
куди вас помістили після смерті матері.
Та погляньте, тепер у вас є призначення.
Так про вас кажуть?
Чи ви так про себе говорите?
Без родини.
Без життя. Лише робота.
Лише завдання.
Щовечора ви сидите вдома наодинці
в оточенні документів і фотографій мертвих людей.
Розкажіть про першу зупинку,
де ви нібито вбили Артура Делакруа 20 років тому.
Насправді, заманити хлопчика в авто
було набагато легше, ніж здається.
Одного вечора я катався бульваром.
Аж раптом стоїть він, такий нещасний
зі своїм маленьким рюкзачком,
мов у нього немає жодного друга в цьому світі.
Я зупинився, навіть не роздумуючи.
Просто зупинився.
Відчинив вікно.
Сказав: «Привіт, хочеш у кіно?»
Він хотів.
Попереду можете побачити міст. Під ним він і помер.
З'їжджаємо тут з дороги. Ліворуч під міст.
Попереду перша локація.
Так. Під мостом.
Тут. Тут ми зупинилися.
Так порожньо.
Усе так змінилося.
Тут колись стільки людей працювало…
А зараз нікого.
-Звідки ви знаєте? -Мій батько тут працював.
Казали, тому й захворів.
У легені потрапили азбест і скловолокно.
Зрештою він помер.
-На цьому й усе. -Шкода.
Ми підемо всередину, Вейтсе.
-Не забувайте нашу розмову. -Пам'ятаю.
Кинете мене в камеру, і я ніколи більше не побачу світу білого.
Так. Усім увага.
Гаразд. Усім нам відомо, як тут небезпечно.
Пан Вейтс проведе нас до місця злочинів,
а ми стежитимемо за кожним його кроком.
Якщо раптом натрапимо на них,
виведемо Вейтса, покличемо судмедексперта.
Питання?
Гаразд. Виводьте його.
Аварійне живлення, позаду, на стіні.
Крейте, перевір.
Зрозумів.
Куди далі?
Туди, через коридор.
-Там є сходи, що ведуть униз. -Ви повели його туди?
Я заводив туди їх усіх, униз.
Джеррі, перевір.
-Чисто. -Ходімо.
Ворушіться. Де ці сходи?
Ще трохи, детективе.
Ми майже на місці. Не можу дочекатися.
Трясця. Підійміть його.
Підводьтеся! Нумо.
Господи.
Він у нормі. Кров з носа.
Мабуть, перелом.
Барреле, принеси з авто аптечку.
-Так, звісно. -Треба послабити кайданки.
-Судовий позов недоречний. -Нізащо.
Босх, виконуйте.
Ми маємо дістатися підвалу. У нас є охорона.
-Це погана ідея. -Відхилено.
Розв'яжіть руки. Якщо спіткнеться знову, зупинить падіння…
-Ви знущаєтеся, бляха? -Виконуйте, детективе.
Господи.
Тримайте його.
Спустимося в підвал — і назад у кайданки.
Зрозуміло?
Агов, ця штука працює.
Добре. Поїдемо вниз на ліфті.
-Крейте, вдягни на нього наручники. -Авжеж.
-Витягніть руки. -А якщо я знову впаду?
Зламаєте ніс ще раз, дивіться під ноги.
Руки вгору.
Вейтс, коли ви приходили сюди востаннє?
Зовсім нещодавно.
Дідько.
Гаррі, ні!
Поліцейському треба допомога.
Відкрито вогонь. Є поранений.
Негайно викличте швидку.
Один мертвий, один поранений.
Заступник прокурора Ескобар, детектив Роберт Мур.
Мій напарник переслідує підозрюваного пішки у невідомому напрямку.
Усе добре. Дихай.
Підрозділи за два квартали від нас.
-Гаразд. Тримайся, друже. -Коли прибуде швидка?
Можете повідомити точну адресу?
Ми неподалік від річки, на Шостій вулиці. Шість-В-22, майте на увазі.
Підозрюваний у вбивстві тікає пішки.
Світлошкірий чоловік, синя тюремна форма. Потрібен гелікоптер!
Агов!
Потрібне ваше авто.
Поліція. Вийдіть. Негайно. Не вимикайте двигун.
Ви не поліцейський.
Та невже?
-Як Крейт? -Дихає.
Везуть в районну лікарню.
О'Шеа?
Перший пацюк з корабля.
-Зняли? Скажіть, що є відео. -Так, але він забрав карту пам'яті.
-Хто забрав? -О'Шеа.
-Сволота. -Є ще хмара.
-Яка хмара? -Копія в хмарному сховищі.
Якщо маєте флешку, надішлю копію.
В сраку О'Шеа. Бачили, що він наробив?
-У мене немає флешки. -У мене є.
Зробіть копію і потім видаліть з хмари.
-Я дав вам єдине доручення, Босх. Єдине. -Так.
Тримати під контролем Вейтса й операцію.
-А що зробили ви? Усе зіпсували. -Ви отримали бажане.
Перспективи О'Шеа — нульові.
Пощастить, як не звільнять.
Офіційно Вейтс перебував під вашою вартою.
Технічно його проґавили ви, а не О'Шеа.
Він це так і подасть.
Ви уявляєте, в якому становищі опиниться відділок?
Один з моїх людей отримав поранення. Уся ситуація абсурдна.
Абсурдна.
Отож.
І тепер ми мусимо її розгрібати, детективе.
НЕ ПАРКУЙТЕСЯ БІЛЯ ВИЇЗДУ
Детективе Босх, прокоментуєте?
-Як він? -Його готують до операції.
-Він житиме? -Сподіваюся.
-Що пішло не так? -Усе.
РАДІОЛОГІЯ — НЕВІДКЛАДНА ДОПОМОГА
Усе буде добре, брате.
Не хвилюйся. Я тобі його поверну.
Вейтс забрав і його посвідчення.
Дідько. Ситуація кепська.
-На його місці міг бути я. -Тобто?
Я передав Вейтса Крейту,
щоб знову вдягнути на нього наручники. Тоді Вейтс і напав.
Гаррі.
-Ти в нормі? -У нормі.
Крейт у важкому стані.
Треба переливання крові, а це поганий знак.
Побачимося пізніше, так?
Куди ти йдеш?
У відділок, допоможу з дзвінками. Раптом хто Вейтса помітить.
Адже я буду тим, хто його знайде.
Ну ж бо.