Här är vi nu i början av...
Det kommer att regna småspik ikväll.
-Du är inte klok. -Det behövs.
-Spola bort all skit. -Det blir högst duggregn.
Vadå? Tror du att matchen blir avbruten av regn?
Den kommer då inte att hålla på till nionde inningen.
Är du amatörmeteorolog plötsligt?
Det var på tiden.
Killen rör sig snabbt. Han har nog upptäckt mig.
Han är på väg till T-banan. Om jag skyndar mig, hinner jag.
Ska jag bevaka hans bil ifall han kommer tillbaka?
-Och om inte? Vi måste ta honom ikväll. -Förstärkning?
-Vi får se hur det blir. -Jag följer efter dig.
Mariachi Plaza.
Visa händerna, hombre.
Stå still!
Bosch.
Chefen.
För Guds skull, Bosch, en till?
Vad fan hände?
TVÅ ÅR SENARE
DISTRIKTSDOMSTOL
Idag fortsätter man att höra vittnen i civilmålet mot LA-polisen Harry Bosch.
Mycket står på spel, eftersom käranden kräver ett ospecificerat skadestånd
för den påstått olagliga dödsskjutningen av Roberto Flores.
Det kan röra sig om miljoner dollar.
RÖKNING FÖRBJUDEN
-Chefen. Kommissarien. -Bosch.
Rövhål.
-Ursäkta? -Är du också här för att se mig falla?
Du missuppfattar mig.
Jag är här för att visa stöd.
Mitt huvudmål är alltid att slå vakt om anseendet
för Los Angeles-polisen,
och du kanske borde ompröva ditt beslut innan du vittnar.
Är du rädd att mitt vittnesmål ska ge polisen problem?
Tvärtom. Internutredningen friade dig.
De var tvungna. Jag gjorde inget fel.
Inspektör Edgar,
när inspektör Bosch sa att han skulle förfölja mr Flores till fots,
är det standardförfarande
att man delar på sig
och inte begär förstärkning?
-Nej. -Är det ett brott mot polisens regler?
Ja.
Hur länge har ni varit partners?
Fyra och ett halvt, fem år.
Har ni under den tiden sett inspektör Bosch
bryta mot Los Angeles-polisens regler?
Det är inte så svartvitt.
Ibland måste man ta snabba beslut
för att lösa situationen.
Och har det hänt att inspektör Bosch
har "tagit snabba beslut", som ni uttrycker det?
Det beror på hur man definierar snabba beslut...
Ignorera föreskrifter, bryta mot reglerna, ignorera order...
Jag har inga fler frågor, herr ordförande.
Mr Belk?
Inga frågor till det här vittnet.
Ni kan återta er plats, inspektör.
Beklagar, kompis.
Ms Chandler. Ert nästa vittne.
Jag kallar inspektör Harry Bosch.
Var vänlig uppge ert fulla namn och rang.
Hieronymus Bosch. Tredje kriminalroteln, Los Angeles-polisen, Hollywood-divisionen.
Inspektör, hur många människor har ni dödat?
Jag vet inte.
Vet ni inte hur många människor ni har dödat?
Hur är det möjligt?
Jag var i armén, första Gulfkriget,
tog åter värvning efter 9/11, tjänstgjorde i Afghanistan.
-Ni var inblandad i strid? -Ja.
-Var ni i armén? -Ja.
-Infanteriet? -Specialstyrka.
"Specialstyrka"?
Man kan alltså beskriva er som en erfaren, vältränad dråpare
-med alltför många offer för att minnas. -Protest.
Ms Chandler,
spara karaktärsattackerna
-till slutpläderingen där de hör hemma. -Ja, herr domare. Jag ber om ursäkt.
Som polis, då?
Hur många människor har ni dödat i tjänsten?
Fem.
Så att döda mr Flores var inget nytt för er?
-Protest. -Jag tar tillbaka det.
Inspektör, efter att ni dödat mr Flores den kvällen, vad gjorde ni?
Jag följde protokollet.
Jag frågades ut och gick igenom händelseförloppet på platsen
med en man från FID och min fackrepresentant.
Tillbaka på stationen talade jag med andra från FID,
som också skrev ner mitt vittnesmål.
-FID? -Polisens inre utredningar.
Är det en tradition inom Los Angeles-polisen
att man efter att ha dödat en misstänkt, går ut på kvällen
eller nästa och tar några drinkar med andra polismän?
-Knappast en tradition. -Men det har hänt.
Ibland, för att lätta på trycket.
"Lätta på trycket"?
Förståeligt med all denna adrenalin.
Samlades ni även efter att ni skjutit ihjäl Roberto Flores?
-Ja. -Minns ni namnet på baren?
El Compadre.
Var det andra kriminalpoliser med den kvällen?
Ja.
Har såna här samlingar nåt namn?
Det kallas K-party.
Ett "K-party"?
Berätta vad "K" står för.
"Kill."
Så ni samlades för att fira skjutningen av mr Flores?
Det var inget firande.
Fel av mig.
Ett K-party på en bar är inget firande.
-Nej. -Inte ens när man har ett band?
"Ett band"?
Spelade inte ett band den kvällen på El Compadre?
Ett mariachiband?
Om du ändrar dig under helgen, så säg till.
Ska bli.
Cigaretter tar livet av en.
Jag har hört det.
Du ser risig ut, Bosch. Känner du av pressen?
Får jag fråga en sak, kommissarien. Varifrån fick Chandler det där om K-party?
Det är ett internnamn. Nån aning?
Bra att du inte gick med på förlikning.
Det är ett nöje att se dig hänga dig själv.
Ingen kommentar, Chastain?
Hur mår de modiga männen och kvinnorna på Internutredningar nuförtiden?
Det heter Byrån för Yrkesmässig Standard. Häng med in i 2000-talet.
Vad fan ni pajaser nu kallar er.
Tjallardivisionen.
Om du tröttnar på att sätta dit riktiga poliser, kan du börja på Trafikverket.
Jag vet en som kan hjälpa dig att klara intagningen.
Det är inte jag som behöver tänka på en ny karriär.
Jul igen.
INBROTT - RÅN - MORD
Stenhuset skulle passa mig bra...
Okej.
Då lägger vi in ett bud idag?
Media söker dig, intervjuer.
UPP PÅ FÖTTER OCH KNACKA DÖRR
Jag hör av mig när jag vet nåt.
Jag beklagar det där idag.
Chandler förvrängde mina ord.
De kallar henne nu "Pengar"...
Du sa sanningen, J. Edgar, det är okej.
Crate and Barrel, precis de jag letar efter.
Bosch, vad gör du här? Jag trodde inte att du jobbade.
Helgavbrott i förhandlingarna. Jag är jultomte. Crate.
Lakers-Thunder.
-Skojar du? -Lördag kväll.
Mittsektionen, åtta rader bak från där Jack brukade sitta.
-Vi jobbar i helgen. -Jag tar ditt skift.
-Vad är haken? -Det finns ingen, inspektör Paranoia.
Jag har varit i rätten hela veckan. Jag är uttråkad. Jösses.
Hela helgen? Varenda utryckning?
-Även gamla lik? -Vartenda gammalt lik,
varenda överdos, vartenda hjärtstopp orsakat av julglögg.
-Är det okej med Edgar? -Jag tar hand om Edgar.
-Vill ni ha dem eller inte? -Ja, för fan.
-Min. -Ho, ho.
Harry.
Varför bytte du skift med Crate och Barrel utan att kolla med mig först?
Jag har planer.
-Jag ska ta med barnen på Lejonkungen. -Bara lugn. Jag tar hand om det.
Det blir nog en lugn helg, några obestämbara,
nåt gammalt lik, jag vet hur mycket du hatar sånt.
Du måste skaffa dig ett liv.
De flesta vore glada för att få slippa jobba.
Jag trivs inte med ledig tid.
Harry Bosch.
Inspektör. Du kommer att ångra dig.
-Jag trodde du hade slutat. -Det trodde jag också.
Vad gör du här, Bosch?
Jag tänkte kolla mina meddelanden, du vet.
Nej, jag vet inte.
Du är ledig tills domslutet är klart.
Så gå hem.
Harry... Det var ingen annan där.
Ingen såg det du såg.
Hela världen sitter till doms över ett beslut
som du måste ta blixtsnabbt.
Så är det.
Stå still!
Bilen är registrerad på en Linda Foster,
Studio City, om det nu är hennes.
-Ingen portmonnä, ingen legitimation? -Vi har inte sökt igenom den än.
Vi väntade på dig. Ifall det är ett rån...
Ja, tack för att du inte sabbade brottsplatsen, konstapel.
-Coronern? -Kommer inom en timme.
Äsch. Jag tänker flytta kroppen.
-Vänta... -Bara lugn.
Jag sätter tillbaka den.
Självmord.
En sån vacker flicka. Jag menar...
Varför?
Vem vill inte leva en sån här fin dag?
Oavsett hur det är.
Bosch.
Hej, Harry, hur är läget?
-Det klarnar snart. -Ja, det är ju den årstiden.
-Ja, vad är det? -Hör på, jag har en...
medborgare uppe i Hills
vars hund sprang ut i skogen och kom tillbaka med ett ben.
Kom igen, Mank, inte ben nu igen.
Du kan väl höra färdigt innan du börjar skälla?
-Jag skäller inte. -Det var väl roligt.
Han säger att det är ett människoben.
Ja, de brukar jämt tro det, och det är fel.
Du har rätt, 99 gånger av 100
är det prärievarg, hjort, ko eller nåt annat.
Men killen är läkare.
Jaså, kiropraktor?
Han är medicine doktor, smartis,
och han säger att det är ett humerus,
ett överarmsben.
Så jag undrade
om du kunde vara snäll och sätta skuldran till.
Kom igen, Harry. Det där var ju roligt.
Skitkul, Mank. Ge mig adressen.
Ja, sir.
Jag förstår absolut vad du menar.
-Edge. -Bosch.
Det här är doktor Guyot. Han fann benet.
Noga räknat hittade min hund det. Jag anmälde saken.
Jag visade just konstapeln.
Den skuggade delen är epifysealplattan.
Om vi jämför den med det upphittade benet
ser vi att det tillhört ett barn.
-Ett barn? -Ja.
Hur länge har ni varit pensionerad?
Jag känner igen ett människoben när jag ser det.
Jag ifrågasätter inte er kunskap.
Jag tror er när ni säger att det är ett människoben.
Jag försöker bara få grepp om det här.
-Såg du var hunden hittade benet? -Nej.
Nånstans där uppe i skogen.
Fin hund. Golden retriever, va?
-Vad heter hon? -Calamity.
Ni kan gå. Jag tar över.
-Läck inget till media. -Uppfattat.
Vad kan ni berätta om benet?
Ser ni strimman?
Det är en brottlinje.
En läkt fraktur,
ett brott som läkts,
en spiralfraktur, vanligen beroende på kraftig vridning av lemmen.
Rotationsbrott.
Ja, rotationsbrott.
Sällan en olyckshändelse.
Jag vet.
Tänker du gå upp och ta en titt?
Ja, det kanske är en timmes dagsljus kvar.
Julia Brasher. Ny i avdelningen.
-Harry Bosch. -Jag vet. Jag har hört talas om dig.
Jag förnekar allt.
Förlåt att jag la mig i med doktorn där inne,
jag vet att du försökte upprätta ett förtroende,
-och min timing är dålig idag. -Ingen fara.
Du, jag vet inte hur länge jag blir kvar där uppe.
Jag glömde ficklampan.
Okej. Inget problem. Låna min.
-Tack. -Jag kan följa med dig.
Vi har fått larm. Bråk i hemmet.
Okej.
Jag hatar bråk i hemmet, gör inte du?
Ja, särskilt i mitt eget hem.
-Beklagar det. -Kanske nästa gång.
Jag har en till i bilen. Lämna tillbaka den när det passar.
-Lycka till. -Tack detsamma. Var försiktig.
-Tjusig kvinna. -För att vara polis.
-Med alla mått mätt. -Okej, doktorn.
Alltså...
Jag kan inte både hålla i hunden och klättra samtidigt.
Släpp henne, så försöker jag hänga med.
Inte en chans.
Hämta benet. Såja.
Fan.
Fan också.
Beklagar.
Jag kan inte skriva ut nåt smärtstillande som pensionär...
Ingen fara, doktorn. Jag klarar smärtan.
Du sa att du hittat en brottsplats där uppe.
Jag hittade fler ben.
Jag trodde först att jag tittade på grenar...
Sen insåg jag att det var en hand.
Ett barns hand.
-Varför svarar du inte i mobilen? -Batteriet är dött.
Inte mitt.
Jag hade varit på bio
Jag fick meddelanden från alla håll
om ett benfall du håller på med uppe i Hills.
Jag tänkte ringa dig, men ville kolla Försvunna personer först.
Otillåtet innehav av polisens egendom.
-Jag kan sätta dit dig för det här. -Jag antar det.
Vad jag undrar är vem som gav dig tillstånd
att ta Johnsons och Moores skift.
De hade basketbiljetter, jag erbjöd mig...
Det var du som gav dem biljetterna.
Ja, jag gjorde väl det.
Du ska vara i rätten på måndag.
Fattar du hur galet det här är?
Ja. Men jag klarar det.
Du måste fokusera på domstolen.
Din framtid står på spel.
Alla kan stämma alla här i världen. Polisutredningen friade mig.
Tror du att om juryn finner att du dödade en obeväpnad man,
att det slutar där bara för att det är ett civilmål?
Han var inte obeväpnad.
Men om Chandler övertygar dem om att han var det,
tror du då ett ögonblick
att Irving inte förflyttar dig från morddivisionen?
Du får lösa bilstölder i San Pedro
och leva på Pop Tarts och nudlar i ett hyresrum.
Hör på, för det första
vet vi inte ens vad vi har hittat. Det kan vara årtionden gammalt.
Ja, och därför överförs det här till Gamla fall på måndag.
Nej. Det stannar hos mig.
Det är mitt fall.
Det är nåt jag vill lösa.
Vi gräver ut platsen imorgon, och sen utvärderar vi.
Det här larvet i rätten kan vara klart
innan vi ens får rättsteknikernas rapport.
För fan!
Jag behöver jobba.
Det är det här jag kan.
Det vet du.
Jag vet att om kommissarien ser ditt namn på rapporten,
blir han apgalen.
Hälsa kommissarien att Edgar jobbar på det när jag är i rätten.
Jag sätter hans namn på det.
-Harry, Harry. -Hör på.
Ta en titt på det här.
Den här färgen bör benen ha.
Gå i en linje en armslängd isär
och undersök försiktigt varje kvadrant.
Sakta, förstått? Ta god tid på er. Vi har hela dagen på oss.
-Då kör vi. -Ja, sir.
Ni behöver visst frivilliga.
Du behövs.
Anmäl dig till min partner där borta.
Uppfattat.
-Fler ben? -Absolut en grav.
Det är alltså mord.
Jag kan inte förstå varför nån begraver en kropp här uppe,
särskilt inte ett barn.
Höger lårben.
En stad av ben.
Vi har delat in platsen i fyrkanter, som kvarter i en stad,
så att vi vet exakt vad som hittats var.
"I varje mord finns berättelsen om en stad."
-Vem sa det? -Jag vet inte.
Nån.
Tror du att det är sant?
Ja, det gör jag.
Inspektör Bosch, 1989.
Den låg nära vänstra bäckenbenet. Hade nog legat i offrets ficka.
Bra. Då har vi 25 år att röra oss med.
Två andra saker jag vill betona.
Gravens djup och terrängen här.
-Fortsätt, doktorn. -Vi har en motsägelse här.
Det här är en grund grav.
Den som begravde kroppen täckte den i princip bara
med lite jord och torra löv, vilket tyder på panik och dålig planering.
Å andra sidan, den avlägsna platsen, den svåra terrängen...
-Förstår du? -Grundlig planering.
Ja.
Kläderna är förruttnade, men ryggsäcken av segelduk är rätt intakt.
Att begrava den med kroppen kanske var ett misstag.
Kanske. Resårbandet är från en pojkes underkläder.
Bäckenets uppbyggnad tyder också på att det är en pojke.
Att döma av skelettdelarna ett barn på nio eller tio år.
Ge mig grävsleven.
Pensel.
Underkäken saknas.
Inga tänder i överkäken.
Tandidentifikation vore för lätt.
Förtvivla inte, inspektör.
Kraniet visar tydliga tecken på frakturer som behandlats.
Sjukhusuppgifter.
Ännu ett tecken på att vi har att göra med relativt nya ben.
Stjärnformad fraktur på bakhuvudet.
Trubbigt våld?
Det är den troligaste förklaringen.
Jag frågar runt i området direkt imorgon.
Börja med läkaren. Han har nog bott här länge.
-Sms:a om nåt dyker upp? -Du vet var jag finns.
Fanns det fler än en kropp där uppe?
-Jag vet inte. -Vänta lite.
-Letar ni än? -Ja, teamet är kvar där uppe.
-Ge mig nåt. -Tyvärr. Jag har inget nytt.
Hur mycket längre kommer ni att vara här uppe, tror du?
Om jag visste, skulle jag säga till.
Hallå där. Vad...
Jag har sett dig förut. Vad gör du här?
-Känner du igen honom? -Han har varit i rätten hela veckan.
Nate Tyler. Times.
En reporter. Fan också.
-Vi borde arrestera dig. -För vad?
För att du är en jobbig skit.
-Det är väl ett brott? -Ja, såvitt jag vet.
Jag är på allmän mark och följer en kriminalutredning.
Du får inte skriva om det här. Då förstör du utredningen.
Du följer rättegången.
Och nu är du här och snokar? Du följer mig.
Du tänker skriva ner mig.
En djupgående objektiv artikel om en polis
vars förflutna så att säga lämnar en del frågetecken.
Min partner har rätt.
Det är för tidigt.
Skriv om mig om du vill.
Men ge oss chansen att komma längre med utredningen först.
När det är dags får jag ensamrätt?
-Just det. -Ni underrättar mig om nya vändningar?
-Hedersord. -Jag skulle gärna hjälpa till, Bosch,
Verkligen. Men det är inte som förr längre.
Jag kan inte sitta på storyn. Den är redan ute.
Om inte jag skriver om den, gör nån enfaldig bloggare det.
Jaså, jag trodde att du var en enfaldig bloggare.
Skit på dig. Tyvärr.
Han kan dra åt helvete.
Åker vi härifrån nu? Jag har massor att göra.
Ja, vi åker.
-Vi ses. Bra jobbat, färsking. -Tack.
"Färsking"? Är du en färsking?
En lång historia.
Det är du inte ensam om.
Du kan berätta om det över en varm Cola,
eller så kan vi ta en iskall martini på Musso och Frank.
Svårt val. Ska vi singla slant?
Skål.
-Bra jobbat idag, färsking. -Tack.
Du ser inte ut som en färsking.
-Jag vet. Jag är gammal. -Jag menade inte så.
Längtan att bli polis kom sent.
Det tog ett tag att räkna ut vad jag ville göra med livet.
Vad gjorde du innan?
Få se. College. Resor. Juristlinjen. Advokat.
Advokat.
Notan, tack.
Det var inte länge. Jag jobbade i några år på min pappas juristfirma.
Det måste ha varit hemskt om du bytte attachéväskan mot batongen.
Inte hemskt, bara långtråkigt.
Så det här är din förverkligade dröm?
-För ögonblicket, ja. -Okej.
Vem kan motstå allt det här?
Polisarbete är så glamoröst.
Gör ditt jobb. Riskera ditt liv.
De kan dra dig inför rätta och framställa dig som en massmördare,
när det är den andra som är det.
Oroar du dig över rättegången?
Jag oroar mig inte över vad jag gjorde. Jag vet att jag gjorde rätt.
Jag oroar mig över vad juryn ska tänka.
Men skit i det.
Hur smakar martinin?
Jättegod. Vilket bra ställe.
Gamla LA. Det finns inte mycket kvar.
Var fick du de där?
En lång historia.
Jag ser det som en av de sista ädla kallelserna.
-Vadå, polisarbete? -Mordutredningar, det du gör.
Mordutredningar är långtråkiga.
Allt är i efterhand. Nån tar nån annans liv.
-Sen kommer vi. -Det låter inte långtråkigt.
Ni burar ju in en del väldigt onda människor.
Ibland. När vi har tur.
Nej, det vill nog till mer än tur.
Det räknas. Det du gör räknas.
Fan.
Skit också.
Jag hatar måndagar.
Samma här, broder.
Skit också.
-Allvarligt? -Ja.
Jag ska sluta. På riktigt.
"VÅRDSLÖS" polis inför rätta Harry Bosch
Vi fortsätter där vi slutade i fredags.
Ms Chandlers korsförhör av inspektör Bosch.
Ni misstänkte att mr Flores hade dödat flera kvinnor, inte sant?
Han var en av flera misstänkta, ja.
-Hur många offer? -Tre som vi visste säkert,
kanske många fler.
Och hur många misstänkta undersökte ni
i samband med morden?
Insatsstyrkan undersökte ett drygt dussin.
"Ett drygt dussin"?
Och ni personligen?
Min partner och jag hade tilldelats att undersöka Roberto Flores.
Var mr Flores tidigare straffad?
Nej.
Hade han nånsin gripits för nåt brott?
Nej.
Arresterades mr Flores nånsin för morden?
-Ni vet själv svaret. -Herr ordförande?
Var snäll och svara på frågan.
-Nej. -Varför inte?
Han dog innan vi kunde gripa honom.
-Ni dödade honom? -Han drog pistol mot mig.
-Enligt er. -Hans pistol hittades på platsen.
Fanns hans DNA på pistolen?
Nej.
Kunde den knytas till honom rättstekniskt?
Nej.
Är det möjligt att nån annan placerade pistolen på platsen
efter att ni dödat honom?
-Nej. -Protest.
Bifalles.
Vi går till nånting ni kan bevisa.
Fanns det nåt mönster hos mordoffren?
Hade de några likheter?
De var alla unga.
Asiatiska eller latinamerikanska.
Mörkhåriga. Samma längd och kroppstyp.
-Och vilka var de? -De blev aldrig identifierade.
-Vet ni inte deras riktiga namn? -Nej.
Varför?
Vi trodde att de var illegala invandrare som jobbade som prostituerade.
Deras kroppar saknade allt som kunde identifiera dem,
och vi kunde aldrig identifiera dem rättstekniskt.
Och ingen trädde fram för att identifiera dem eller ta hand om kvarlevorna?
Nej.
Papperslösa immigranter?
-Det var vår hypotes. -Prostituerade?
Som sagt, det verkade troligt.
Marginaliserade, sårbara kvinnor.
Ofta utsatta för våld. Håller ni med?
-Ja. -Känner ni sympati med dem?
Jag känner sympati för alla offer i morden jag utreder.
Brukar inte seriemördare rikta in sig på prostituerade?
Som ni sa är de sårbara.
Har ni inte ett personligt intresse av såna brott?
Personligt intresse?
Jag tar varje fall som det kommer.
Det ena fallet betyder inte mer för mig än det andra.
Vad gjorde er mor? Vad hade hon för yrke?
Hon var prostituerad.
Var er mor prostituerad?
Ja.
Lever er mor fortfarande?
Nej.
-Hur gammal var ni när hon dog? -Tolv.
Hur dog hon?
Hon blev mördad.
Löstes mordet på henne nånsin?
Nej.
Vad hände med er efter mordet?
Jag togs om hand av det sociala.
Ungdomshem. Fosterhem.
Så mördaren greps aldrig och straffades aldrig?
Nej.
När ni sköt mr Flores till döds,
hämnades ni egentligen inte er mors död?
-Protest. -Ni är förbannat fräck.
Sätt er igen, mr Belk.
Ombudet borde veta bättre.
-Jag ber om ursäkt. -Inspektör,
ett sånt utbrott till, så dömer jag er för domstolstrots.
Förlåt. Det ska inte upprepas.
Den sista frågan och svaret stryks från protokollet.
-Hur gick det? -Chandler överraskade mig.
-Nån gav henne min personakt. -Jösses.
Golliher väntar på oss. Om du orkar.
Efter det här? Bårhuset blir rena semestern.
CORONERAVDELNINGEN
Vi hittade 60 % av skelettet på platsen.
Med tanke på den grunda graven
har resten av kvarlevorna säkert burits bort av vilda djur genom åren.
Räcker det? 60 %?
Mer än nog i det här fallet, inspektör.
-Berätta, doktorn. -Vi börjar med det grundläggande.
Ung man, troligen vit.
Jämförelse med Maresh växtstandard
tyder på cirka tio års ålder.
Men barnet var offer för långvarig kroppslig misshandel.
Offer för sån misshandel stannar ofta i växten,
vilket gör åldersbestämningen svår.
Man har alltså ett skelett som är mindre än det borde vara.
De skelettbenen är kortare än väntat.
Hur gammal var han egentligen?
Jag gissar 12 eller 13 år.
När dog han? Vi har myntet.
Det säger att han dog tidigast 1989.
Hur länge har han legat i jorden, tror du? 25 år?
De kirurgiska indicierna stöder en uppskattning
på 18 till 24 år.
-Dödsorsak? -Det kan vi spara till sist.
Innan det vill jag ge er en uppfattning om
vad den här pojken fick utstå under sin korta livstid.
Okej, berätta på ditt sätt, doktorn.
Trots ofullständiga kvarlevor har vi definitiva bevis
på upprepat svårt skelettrauma och kronisk misshandel.
Ben läker.
Och genom att studera benens regeneration
kan vi fastställa en historia av misshandel.
På benen finns multipla skador
i olika stadier av läkning, frakturer, gamla och nya.
Vi har bara två av fyra extremiteter,
men båda visar många fall av trauma.
Jag räknade till 44 olika ställen
som visade på trauman i olika stadier av läkning.
-Jösses. Fyrtiofyra? -Ja, och det är bara på benen.
Skadorna på hans vitala organ och vävnad
måste ha varit enorma.
Utan tvekan sparkade nån honom sönder och samman dagligen.
Jag ska visa er en sak.
Övre lårbenet.
Den här linjen där färgen förändras är en av skadorna.
Pojken fick ett kraftigt slag veckorna före sin död.
Det bröt inte benet men skadade det.
Det orsakade utan tvekan blåmärke och påverkade hans gång.
-Nån måste ha märkt det. -Man tycker det.
Höger axel hade två separata och läkta brott,
en spiralfraktur, en slitfraktur.
Spiralfrakturen orsakas av att man vrider om armen kraftigt.
En slitfraktur orsakas av att man drar kraftigt i armen.
Armbågsbenet och underarmen
visar en läkt fraktur, en avvärjningsfraktur.
Brottet orsakade en avvikelse i benets ställning.
Förklara för min partner vad det betyder.
Det betyder att benet fick läka på plats efter skadan.
-Ingen tog honom till läkare. -Tydligen inte.
Det är en vanlig skada vid olyckor men kan också ske när man avvärjer slag.
När man sätter upp underarmen mot ett slag.
Med tanke på avsaknaden av läkarvård
antar jag att det inte var en olycka,
utan del av ett misshandelsmönster.