Hòstia.
A veure.
I ara, què?
Se n'ha sortit?
No ho sé.
Si hagués funcionat, no seríem aquí.
Però hi som.
No aguanto aquest lloc.
Es com si trepitgés la meva tomba.
Defoe.
Se n'ha sortit.
Espera.
Hi posa Hillinghead, però miri.
CONFESSIÓ 16 DE SETEMBRE DE 1890
PER L'ASSASSINAT DE LONGHARVEST LANE
Inspector, algú a la cel·la el demana.
- Que s'esperi, aquest. - És una dona.
Aquí dins té tot el que cal per atrapar-lo.
Ja era hora.
Deixi'l allà.
El cas queda tancat.
Senyor, l'esguerrada parla d'una manera rara.
No para de cridar: "Que vingui en Hillinghead".
Es diu May, Maypolewood. Li sona?
No em sona de res. Encarregui-se'n vostè.
Soc un fugitiu.
Però què tens?
És pel periodista?
- Obri! - No has sigut tu!
El seu home és un assassí, Sra. Hillinghead.
Ha...
Miri la confessió que ha signat.
Com vulgui, Hillinghead.
16 DE SETEMBRE DE 1890
Que té set?
Gràcies.
Vostè és l'esguerrada.
M'estava cridant.
A la fi!
S'acaba d'entregar per assassinat, no?
A Longharvest?
I com ho sap? Qui és vostè?
Doncs...
vinc de molt llu...
No...
Vostè llegeix ciència ficció?
Quina ciència?
Això li semblarà una bestiesa...
però és veritat.
Només m'ha d'escoltar, entesos?
D'acord.
L'assassinat que ha confessat...
van trobar l'home nu.
Amb un tret a l'ull esquerre.
I una marca estranya al canell.
No hi ha orifici de sortida.
Ni bala.
Com ho sap, tot això?
Perquè soc jo qui el va disparar.
El cos que va trobar,
el seu sospitós, Sir Julian Harker,
i jo,
venim del futur.
No em digui.
Al futur, en Harker comet assassinats a una escala inimaginable.
Centenars de mil.... Però...?
I ara què fa?
Deixi'm en pau.
En pau? Però...
Ni de conya, m'ha d'escoltar.
- M'ha d'es... - Aigua.
La meva filla tenia enrabiades així.
Fins als tretze anys.
- Jo dormia com un soc. - Vingui.
I ara també ho faré.
Va gravar el seu nom en un totxo de Longharvest Lane
amb la marca del cos.
Per què?
Doncs...
era un missatge.
Per a qui?
Per al futur.
Alfred.
Era un missatge per al futur.
I ara soc aquí.
A l'època d'on vinc,
faig d'inspectora del mateix cas.
Com vostè.
He viatjat des del futur per aturar en Julian Harker.
Està creant una baga que hem de trencar.
Es casarà amb la seva filla.
Tindrà un fill amb ell.
I morirà un munt de gent.
Prou!
Ja n'hi ha prou d'aquesta farsa.
L'envia en Harker?
Perquè em torni boig?
Què es proposa?
Només vull que m'escolti.
Per favor.
Ja decidirà si em creu o no.
D'acord.
No té enlloc més per anar.
I si el podem aturar,
tot canviarà.
En Mannix no existiria.
El cos d'en Defoe no arribaria.
Res d'això no hauria passat mai.
Vostè seria qui era abans de trobar el cos.
Tots ho seríem.
Per què es va fer policia?
Per trobar el meu lloc.
I vostè?
Per amagar-me.
De què?
Hillinghead!
Què passa?
Em transfereixen aquesta nit.
Què? El transferiran?
Tan aviat? No.
No, és massa aviat.
Per a què?
Merda, a veure.
Vinga, digui-m'ho!
Morirà de camí a la presó.
Faran veure que s'ha suïcidat.
- Ho pot canviar. - Hillinghead.
L'escortaré a Pentonville.
Sisplau, ha de parlar amb ell.
- Ho pot canviar tot! - Perquè el tractin amb dignitat.
No.
- Sisplau. - Vinga, va.
Per què ha vingut, Ladbroke?
Vostè.
Que beneit que és.
Podria haver culpat el periodista.
Però, en canvi, s'ha sacrificat vostè.
Per a què?
Per amor?
Se l'estima?
No som gaire diferents, vostè i jo.
Jo sé què vol dir viure una mentida.
Prou.
Ja n'hi ha prou.
Ha vingut a matar-me.
Sé qui és en realitat.
Ho sé tot...
de vostè.
Sé tota la veritat.
Ha corregut un mar de sang per les meves mans.
I vostè em matarà.
Però si pogués veure la meva filla per últim cop,
l'allunyaria de vostè com un infant d'un precipici
i li diria la veritat sobre qui és vostè.
Per què ella?
Digui-m'ho!
Per amor?
¿Què dimonis sap, vostè, de l'amor
si la seva existència el contradiu?
No té ni una engruna de d'abnegació, oi?
I per tant l'enganyarà.
I vostè, Elias, la destrossarà.
Com m'ha dit?
Elias.
Elias Mannix.
Com és que sap aquest nom?
Els Morley el van enganyar.
I vostè es va enganyar.
No l'estimaran quan mori.
Morirà tot sol, ple de remordiments.
És massa feble i poruc per canviar.
Qui l'hi ha dit?
Els esperits, és clar.
No em deixi aquí.
Covard!
Tot en el que vostè creia!
- Tot! - Prou, Hillinghead!
Elias!
No és massa tard...
Polly.
Tinc males notícies.
Em va dir que seria una guerra
i que exigiria un sacrifici.
Recordi que l'estimen, senyor.
Vaig sentir la meva veu prometent-me que trobaria l'amor.
I així és.
Ja l'he trobat.
Em vaig prometre que seriem feliços.
I ho serem.
Per què m'hauria d'enganyar?
No ho faria.
No podria.
Sí.
Recordi que l'estimen.
Perdona'm.
Què et passa?
Digue-m'ho.
He fet alguna cosa?
No.
Aleshores... digue'm la veritat, Julian.
No puc.
BANC HARKER I CIA. LTDA. CAIXES FORTES
CANVIS NÚM. 6 CAIXA FORTA PLÀNOL
Julian? Perdona, però això no pot esperar.
A la primavera seràs pare.
És meravellós.
No estàs content?
És clar que sí.
Potser li hauríem de preguntar a la teva mare si serà nen o nena.
O és que ja ho saps?
Serà un nen.
Començarem de nou, oi que sí?
Una nova família.
El nadó feia puntades...
No podia dormir.
Volia saber què t'angoixava.
Si era culpa meva o era una altra cosa.
La nit que va morir el meu pare, vas canviar.
Em preguntava per què.
El vas veure aquella nit, oi?
Ara m'adono...
que reconec aquest home.
El meu pare va confessar que l'havia assassinat, oi?
L'home del quadre?
Em diràs la veritat, Julian, o no em veuràs mai més.
No te m'acostis.
Per la vida...
del teu fill nonat...
¿vas tenir res a veure...
amb la mort del pare?
Sí.
El vaig matar jo.
- Deixa'm estar. - No pots triar.
- Vas dir... - Escolta'm.
Escolta'm!
Tu no ho canviaràs.
Jo vinc del futur.
El nostre fill engendrarà un fill.
Naixeran més generacions i després naixeré jo.
Si no ho fem, jo no existiré.
Ni tampoc el teu fill.
Que ho entens?
No hi tens més remei.
Ja se li veu el cap. Empenyi, Lady Harker.
Enhorabona, Sir Julian.
És pare d'un nen molt sa.
És clavat a tu.
Elias.
Polly.
Sisplau, t'ho prego.
Recorda-li que l'estimen.
Ningú hauria de néixer...
amb tanta fredor
i sofriment.
El nostre destí és ser feliços i et prometo que ho serem.
Recordi que l'estimen.
En Whiteman té la nena amagada a casa.
Ja sé què cal fer.
Aquestes arracades no m'han agradat mai.
Per què no m'has dit mai com he de morir?
Quant em queda?
Anys?
O bé hores?
Sisplau, para, Polly.
Perdona'm.
Jo no volia que et passés això.
I tu?
Com moriràs, tu?
Suposo que serà aviat.
Seré jo? Et mataré jo?
Espero que sigui jo.
És l'hora. No té sentit allargar-ho més.
És l'últim, senyor.
Podríem gravar un disc diferent.
Em podria dir a mi mateix que no ho faci.
- Ho podríem canviar tot. - No.
Res no pot canviar.
Tot depèn d'això.
El teu fill, els teus néts i els teus besnets.
El món que crees.
És un mentida.
Llavors menteix com si t'hi anés la vida.
Les seves vides, no la teva.
He viscut la teva vida, Elias.
Assegut en aquell vaixell,
amb el cor a cent per hora...
Lady Harker m'ha demanat que m'endugui l'aparell.
S'hi acumula pols.
No importa.
Deixi'l aquí.
He de descansar.
Molt bé, senyor.
Prego perquè aquesta veritat et trobi, Elias.
D'alguna manera l'he tingut latent dins meu massa temps.
Tot el que m'has sentit dir-te ha sigut una mentida.
Escolta'm molt bé.
Es deia Esther, tenia onze anys.
L'hi prego, no em mati encara.
Està esperant que arribi la poli?
És massa tard, no el salvaran.
Això és per ella.
Karl.
Karl Weissman.
Què donaria per esmenar-ho tot?
Per canviar el que ha passat?
Per salvar-li la vida a l'Esther
i a centenars de milers de persones.
Ajudi'm a rectificar tot això.
- Què collons diu? - M'ha d'ajudar.
Només ho pot fer vostè.
Per favor.
Endugui's això de casa meva.
Si ho troba el meu fill, ho destrossarà.
Què és?
En aquest disc hi ha la veritat.
Una veritat que ho canviarà tot.
L'ha d'escoltar la persona adient.
La inspectora Shahara Hasan.
Shahara què? Qui?
No és l'únic inspector que ha trobat el cos de Longharvest Lane.
En Hillinghead, la Hasan i la Maplewood són el mateix que vostè.
Al disc hi ha les paraules que salvaran tothom.
Les que ha perdut.
Les ànimes de les quals ha destrossat.
Els pot salvar a tots.
Només vostè.
Un moment.
Esperi, iaio, vinga.
Posi-ho en un lloc segur.
La Shahara Hasan, sisplau.
Per l'Esther.
Pel bé de tothom.
L'hi suplico.
Només cal que faci una bona obra.
En Whiteman no ha picat l'ham. Ha fugit.
Enviaré patrulles armades perquè us protegeixin.
Que em sent? Pare?
Fas bé d'avisar la teva gent, Hayden.
Un pèl tard.
Què els has fet?
El meu sincer condol.
Ets home mort.
La ciutat sencera et pelarà. Que em sents, Weissman?
Weissman!
És a la casa Harker. Dispareu a matar, entesos?
El sergent Whiteman és un assassí!
Les ordres són disparar a matar.
Whiteman!
Tots hem trobat el cos
i hem vingut aquí.
Fora d'aquí.
Vinga, noi, xiula.
Xiula fort.
No et faré mal.
Surt i respira una mica.
Whiteman.
L'hem rodejat.
Surti.
O morirà.
No pas.
Vinga, Hayden.
Aquest pub és de polis.
No cal que la cagueu.
Entri.
Vinc de seguida.
"Una bona obra."
Esperi.
El meu sincer condol.
HASAN - UNA PINTA? WHITEMAN
- "Hasan... una pinta?" - Una pinta?
"Whiteman."
És diferent.
Ha canviat alguna cosa.
Ho noto.
- Charles Whiteman... - Una llegenda, el seu últim cas.
Cosit a tret per altres policies.
Els meus records.
MORT A TRETS EN UN ARREST AL SILK MERCER
No, espera.
El pub d'aquí a prop. El nostre antic pub de polis.
En Whiteman vol que hi vagi. Vol que hi trobi alguna cosa.
The Silk! Ja me'n recordo.
El pub es deia The Silk.
- Merda. - Què?
Va quedar fet bocins a l'explosió fa 30 anys.
Escolti, encara tenim la Gola.
Som-hi.
Ho vull saber!
Elias!
S'ha trobat una bomba de la II Guerra Mundial durant una inspecció.
L'estan desmantellant i evacuem el banc per seguretat.
Acabem de rebre aquestes imatges fa uns minuts.
Reflecteixen el caos als carrers,
mentre tanquen la zona al voltant del banc privat...
UNA PERSECUCIÓ POLICIAL ACABA MATANT A TRETS UN AGENT LOCAL
LES VÍCTIMES D'EN WHITEMAN
FEBRER DE 1941
PER A LA INSPECTORA SHAHARA HASAN
No es cregui tot el que li expliquin de mi.
SINCERAMENT, SERGENT WHITEMAN
Una bona obra.
...han afectat greument els ferrocarrils i el transport de Londres
i el trànsit encara està paralitzat.
Com veuen a les imatges, és evident...
que la policia està tancant la zona al trànsit.
Sí, ara la policia...
Sarah! He de parlar amb vostè.
Sarah, obri la porta, sisplau.
Soc la inspectora Hasan.
Inspectora Hasan.
No s'espanti, Sarah.
MÒBIL DE LA SARAH MANNIX
Sarah, es troba bé?
Shahara, té el mans lliures?
Que és vostè, Sarah?
No, treu el mans lliures, atura el cotxe i t'ho explicaré.
Per favor, fes-ho, Shaz.
- Què passa? - No ho sé.
On és la Sarah?
En un lloc segur.
Treu el mans lliures.
Ja l'he tret. Amb qui parlo?
Shahara, quan em vegis,
et quedaràs gelada, però no cal.
Si no em reconeixes de seguida, em sentiré dolguda.
Qui ets?
Ja ho saps.
Qui és? Què passa?
Hi ha un altre detonador.
Només cal que l'Elias trobi un telèfon, marqui un número i morirem tots.
No l'espantis.
Que no s'escapi.
Si m'entens, fes un gest.
D'acord.
Abaixa la finestra.
Veus els nens amb les bicis? Espanta'ls amb la sirena.
Digue'ls que fotin el camp.
Shahara, ja saps com es fa.
Ei, vosaltres tres, foteu el camp.
Voleu que us arresti? Toqueu el dos.
Però què passa?
A veure, Shaz.
Posa el mans lliures.
Elias, que em sents?
Qui és?
Ja ho has endevinat.
Elias.
Sé el que et va donar en Barber.
I sé el que estàs a punt de fer.
D'on jo vinc, vas acabar marcant el número
i van morir centenars de milers de persones.
Fins i tot el meu fill.
En Jawad.
No.
Sé que t'han promès que serà un lloc millor.
T'han promès que t'estimaran i que ho sabràs.
Que ho notaràs.
Però tothom t'ha enganyat.
No espero que et refiïs del que et dic
però potser sí del que diràs tu.
Prego perquè trobis aquesta veritat, Elias.
D'alguna manera l'he tingut latent dins meu massa temps.
Tot el que m'has sentit dir-te ha sigut una mentida.
No és just per a tu, mai ho ha sigut.
El sacrifici que et demanaré
serà la cosa més injusta del món.
- No, Sarah. - El nostre cor no ha sanat mai, Elias.
- Deixa'l acabar. - El dolor encara hi és.
No marxa mai.
És insofrible.
Ara el sento.
Encara tinc aquell somni.
Em veig...
amb aquest nen malalt, dèbil i espantat als braços.
No li veig la cara,
però sé que li he de llevar la vida.
Prego perquè sigui ràpid
i sense dolor.
Té els ulls plens de temor i se sent traït
i l'únic que puc fer és abraçar-lo.
Abraçar-lo i recordar-li que l'estimen.
No és només un somni, Elias.
És un missatge.
Un missatge per ara.
Per a nosaltres.
I ara ja sabem què hem de fer.
Ho sento, noi.
Perdona'm, sisplau.
I recorda que t'estimen.
Hòstia.
Elias.
Si marco aquest número,
la bomba esclatarà igualment.
Gràcies.
Sí.
Elias!
Elias.
Shahara.
Et passa res?
Quin dia som?
Mama!
Em fas torrades?
Amb mel i mantega.
Mama, que m'esclafes!
És el meu aniversari.
Vinga, Jawad!
Som-hi.
Inspectors, gràcies per venir amb tan poc temps.
No intervindrem si no ens provoquen.
- Entesos? - Sí, senyor.
NO ALS NAZIS NO A LES MENTIDES RACISTES
Hi ha coses que no canvien.
TEATRE DE VARIETATS WILTON RECITAL DE POLLY HILLINGHEAD
Ei! Atureu-la! M' ha pispat les pomes.
Ei!
Fora d'aquí.
- Deixi'm anar amb ell, per favor. - Mama! No!
Per favor!
Deixi'm que hi vagi, per favor!
- Que sa mare l'acompanyi. - Gràcies.
Gràcies, que Déu l'empari.
Taxi!
Gràcies.
Al carrer Spencer.
- A QUINA HORA PLEGUES? - ESTIC DE CAMÍ.
Aquesta m'encanta.
Li fa res apujar el volum?
De vegades sembla que la ciutat s'hagi de desbordar.
Entrar en erupció.
Em preocupa el futur. Entenc el que vull dir?
L'entenc perfectament.
Shahara.
RQL
Subtítols: Cristina Casas Peregrina