Han blev vist fundet nøgen på gaden.
Skudsåret i knæet heler fint.
Har vi et navn endnu?
Vi ved det ikke endnu, doktor.
DEDIKERET TIL SIR JULIAN HARKER FALDET I KAMP 1886
ELSKET SØN AF LADY AGATHA HARKER.
Vi vil ikke belemre dig med vores patienters fjollerier,
lady Harker, men han var meget insisterende.
Tilgiv os, hvis det ikke er din søn.
Jeg vil bare have sandheden.
Julian.
Er det virkelig dig?
Mor.
De sagde til mig, han døde.
At du
gav dit liv for at redde dine mænd i Mandalay.
Ja, hvis de havde ladet mig.
Burmeserne tog mig til fange.
Det lykkedes mig at flygte, og jeg fandt hjem.
Jeg ville overraske dig.
Men jeg blev overfaldet
og...
...blev skudt i knæet.
Burmesiske soldater kan ikke måle sig med slamberter fra Whitechapel.
Min...
...søn.
Min søn!
Vær blid mod ham, Mullins.
Stille og roligt.
Lady Harker.
Velkommen hjem, sir Julian.
Du husker vel Cook og Stella?
Og Archie.
Hvor er Archie?
Archie!
Archie.
Stella, tag Archie ud.
Ja, lady Harker.
Kom, Julian, du må være udmattet.
Tag ham ovenpå, Mullins,
og giv ham noget ordentligt tøj på.
Lad ham hvile.
Ja, frue.
Hvad var du?
En fucking gigant?
Du står over for en kamp, men du vil vinde.
De elskende.
Et valg.
De syv sværd.
Et tyveri.
Falsk spil.
Kortene fortalte mig, at min søn ville vende tilbage.
De lyver aldrig...
...men...
Spørg mig, hvad du vil.
Kender du min søn?
Nej.
Gjorde du ham fortræd?
Nej.
Jeg sværger.
Du kan kun stjæle mit hjerte.
Jeg har ikke mange penge tilbage.
Jeg skaffer penge.
Og hvis du tillader det, vil jeg elske dig som en søn.
Jeg kan beskytte dig.
Hvad vil du?
Ændre tingene til det bedre.
Bygge en stor og glorværdig fremtid,
som du hjælper mig med at skabe.
Jeg forvandler dette gamle hus til et hjem.
Vi får en familie.
Du bliver bedstemor.
Hvem bliver din kone?
En politibetjents datter.
Og se.
Hun er her.
Det ved jeg.
Jeg møder hende, og vi skaber et smukt liv sammen.
Vil du være en del af det?
Ja,
Julian.
Spørg kortene, om vi kan få en ny hund.
Hjælp...
Du er et kærkomment syn, professor.
Nu begynder det.
Du godeste!
En mand er blevet skudt!
Han skabte deres glødende farver
Han skabte deres små vinger
Alle lyse og smukke ting
Alle små og store skabninger
Alle vise og vidunderlige ting
Gud skabte dem alle
Hver lille blomst, der åbner sig
Hver lille fugl, der synger
Han skabte deres glødende farver
Han skabte deres små vinger
- Hvad er det næste? - Jeg tror...
Der er journalisten igen.
Hvad er det, han vil?
Jeg kommer tilbage i aften.
Jeg tror ikke, din kone kan lide mig.
Jeg tror ikke, nogen kan lide dig.
Jeg troede, han afskyede journalisten.
Arbejdet kommer først for ham. Jeg lærte det tidligt.
Jeg lærte det i vuggen.
Hvad skal vi have til aftensmad?
I aften skal vi have oksesteg og gulerødder...
Min medaljon. Stop!
Tyv!
Stop!
Slip mig! Lad mig være.
Giv mig den! Kom med den!
Jeg kan ikke takke dig nok.
Jeg ville ikke kunne fange ham, men det er en uvurderlig gave fra min far.
Din kæde er vist gået i stykker.
Den kan nok godt repareres.
Polly, hvorfor jagtede du ham?
Denne herre prøvede modigt at stoppe ham. Se.
Jeg forstår. Mange tak.
Intet problem.
Jeg kender dig.
Du var i kirken lige før.
Ja.
Ja, du spiller virkelig godt.
- Næppe. - Jeg bor hos min mor.
Hun er ikke så god mere, men hun gør da et forsøg.
Så jeg synes, at du spiller meget godt.
Held og lykke med din medaljon.
Måske vil din mor høre mig spille.
- Hvis hun ikke længere selv kan. - Polly.
Tilgiv min datter. Hun er meget bramfri.
- Hr.? - Harker.
Sir Julian Harker.
En fornøjelse.
Nej, fornøjelsen er på min side.
Frøken.
Kom så med dig.
- Hvorfor skulle du sige det? - Kom så.
- Din aftale klokken tre. - Mullins, ikke nu.
Hun har enestående ynde.
Har hun ikke, Julian?
Det har hun. Jo.
- Du spiller, som var det en del af dig. - Jeg har knyttet mig til det.
De damer,
I må undskylde mig.
Jeg har andet at se til.
Naturligvis.
Du må komme og spille for os igen.
Det vil være en fornøjelse.
Fortsæt, min kære.
Sir.
Mine herrer, I er elsket.
HARKER & CO. BANK BANKBOKSE
BANKBOKS NR. 6 OVERSIGT
- Hvad laver du? - Undskyld. Lady Agatha faldt i søvn.
- Jeg ville ikke vække hende, så jeg... - Strækkede benene?
Det er ikke en forbrydelse.
Og når mor er ude, er hun ude.
Hvad synes du?
Det er meget
modigt
og unikt.
Det er det.
Rygtet siger, at maleren så liget ligge nøgen i en gyde,
efter det kom ud af den blå luft.
Det er et af de uhyggelige, der følger dig rundt i lokalet.
"Uhyggelige"?
Du taler ikke som andre.
Det er forfriskende at tale så uhindret. Bare sig tingene, som de er.
Du har ikke sagt, hvad du synes.
Det er uhyggeligt.
Spektakulært uhyggeligt.
- Jeg trækker gardinerne for, hvis du... - Nej, det er okay.
Må jeg stille et spørgsmål, sir Julian?
Kald mig bare Julian.
Den...
Den herre, der kom til dig... Hvad er det, I laver?
Undskyld. Jeg er gået over grænsen. Jeg...
Jeg er alt for nysgerrig.
Jeg giver råd om aktiemarkedet,
min indsigt i, hvad der går op og ned.
Jeg tjener penge til folk.
Og du gætter ofte rigtigt?
Nej.
Altid.
Om alting eller bare penge?
Det meste.
Så den tyv, der snuppede min medaljon...
Vidste du, han kom? Vidste du, du ville fange ham?
Nej, det var en overraskelse.
Må jeg tale frit?
Indtil videre har du ikke talt anderledes.
Jeg vil gerne tilbyde dig en fast ansættelse.
For at hjælpe mor. Hun er ved at blive gammel,
og du bringer så meget lys til huset.
Det er godt for gamle at være sammen med unge.
Det holder hjernen i gang. Det har jeg hørt.
Det vil jeg meget gerne.
Julian.
Din mors åndelige vejledning om aktier
er blevet eftertragtet i byen, sir Julian.
Der er mange, der søger hendes råd og vejledning.
Når højesteretsdommere og bankdirektører deltager i vores seancer,
så ved vi, vi er, hvor vi burde være.
Med hensyn til købet af banken må jeg understrege,
at prisen er astronomisk overvurderet.
Det er banken og bygningen, jeg vil have.
Til helvede med prisen.
Du er meget stille, Paxman.
Noget nyt om kommissær Hillinghead?
En bekymrende udvikling, sir Julian.
Hillinghead har vist
et fotografi af dig, der kunne blive belastende.
Og snart får vi et billede af Hillinghead,
som vil være meget mere belastende.
Du er elsket!
Alfred!
- Stop! - Alfred!
Min far...
Han kom hjem og tilstod, at han havde...
...begået et mord.
Jeg troede ikke på ham, men politiet sagde,
han allerede havde underskrevet en tilståelse.
Hvis du kendte ham, ville du vide, det er langt ude.
Han skal transporteres til Pentonville fængsel i aften.
Jeg skal besøge ham i morgen,
og jeg vil fortælle ham om mit nye job her
og vores nyfundne venskab.
Jeg tænkte, at du måske...
Sir Julian, du har så manges ører.
Må jeg ikke nok nævne dit navn for ham?
Jeg kan sige, at du har indflydelse.
Det kunne give ham håb.
Forsikre ham om, at du kan hjælpe hans sag.
Jeg ved ikke, hvem jeg ellers kan spørge.
Hillinghead.
Jeg skal eskortere dig til Pentonville.
Sørge for, at du bliver behandlet med lidt værdighed.
Skam.
Stop.
Hvorfor er vi stoppet?
Hvor er du dog dum.
Du kunne have ladet journalisten tage faldet.
Men i stedet valgte du at ofre dig selv.
For hvad?
For kærlighed?
Kærlighed til ham?
Der er ikke meget forskel på os, Alfred.
Jeg ved, hvordan det er at leve på en løgn.
Det er ikke din skyld, at du er sådan.
Du blev bare født i den forkerte tid.
Hvor jeg kommer fra,
kan du og Henry holde i hånden.
Elske.
Jeg har længtes efter en verden, hvor du og jeg kan være sammen.
Jeg prøvede virkelig.
Hvad vil du have af mig?
Din datter.
Polly.
Hold dig væk fra hende.
Du har gjort mere skade, end jeg kunne.
Jeg lover dig, at jeg vil elske hende af hele mit hjerte.
Som du elsker Henry.
Du rører ikke min datter! Jeg slår dig ihjel.
Jeg slår dig ihjel, før du lægger hånd på hende.
Jeg...
Jeg kan ikke lade dig bringe det i fare.
Farvel, Alfred.
Du er elsket.
Harker, du kan ikke gå.
Harker.
Harker!
Åh gud!
Jeg er ked af, det endte sådan, Hillinghead.
Polly.
Hvad er det?
Jeg har dårligt nyt.
Din far...
...var bange for at modtage sin dom.
Jeg beklager meget.
Han tog sit eget liv.
Nej.
Nej, han ville ikke...
Han ville ikke gøre det.
DEE
Konstabel, hvor tror du,
chefpolitiinspektør Mannix er nu?
Som jeg sagde i min udtalelse,
premierminister...
...så aner jeg det ikke.
Chefpolitiinspektør Mannix så
en eksemplarisk loyalitet over for staten i dig.
Og du vil blive belønnet, forfremmet.
Hør her...
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det, men...
...der er noget dernede.
Det er farligt,
og det kan ikke bare blive gemt bag lås og slå...
Fortiden er forbi.
Vi tror på at se fremad,
Kriminalbetjent kommissær Maplewood.
Du skal skrive under her.
Du er elsket.
Et sidste spørgsmål.
Chefpolitiinspektør Mannix mente, at Shahara Hasan ledte Chapel Perilous,
men hendes lig er endnu ikke blevet fundet.
Ved du, hvor hun er?
Kriminalbetjent?
Nej, frue.
Jeg har aldrig set hende.
"Hvis det stoppes næste gang...
...overlever måske."
FORTID - 18/07/2053 - FREMTID
18. juli
2053...
Da jeg skød dig,
sendte Throat dig tilbage.
Den 14. juli,
da jeg fandt dig.
Som I kan se, deler partiklen sig i perfekt symmetri.
Det betyder, at tidsrejser,
både frem og tilbage,
er mulige.
Fire dage ind i fortiden...
...fire dage ind i fremtiden.
- Fang mig, hvis du kan. -"Fang mig, hvis du kan."
Du kommer tilbage.
Møgsvin.
Endelig. Kom ind.
Hvor har du været?
Jeg har brug for endnu en tjeneste.
Gør, hvad du skal, og så fortæl mig, hvad der foregår.
Okay?
Vi har fået en rapport om,
at chefpolitiinspektør Elias Mannix har mistet livet
i en ellers vellykket anti-terror-razzia.
Elias Mannix' havde stor indflydelse på vores samfund.
Som grundlægger af Executive for Offentlig Sikkerhed
var han en ubestikkelig leder og statsmand,
som viste os, at vi var stærkere, når vi arbejdede sammen.
Han var syv.
Han overlevede eksplosionen, men
kort efter blødte han fra tandkødet.
Hans tænder faldt ud.
Jeg sagde, at tandfeen ville komme, men han vidste, jeg løj.
Hvordan kunne du gøre det?
Defoe kunne være taget tilbage.
Han kunne have stoppet det.
Givet Jawad en chance til.
Tror du, du er den eneste, der har mistet en, du elsker?
Mit første minde
er at se min mor dø.
Velkommen til den smerte, som alle andre,
der nogensinde har eksisteret, bare må fucking håndtere.
Og bare leve med.
Overleve.
Eller lade være.
Du holder dit ord.
Du gjorde dit job.
Hvorfor så bringe mig hertil?
Fordi han ikke havde ret.
Og jeg fortryder inderligt, at jeg skød Defoe.
Men måske
kan jeg stadig redde ham.
Måske kan vi redde alle.
Kan du gå?
Alby!
Angående den tjeneste.
Hvad har du til at holde hovedet oppe?
18. JULI 2053
22. JULI 2053
Husk at holde ham i ro, så snart han lander,
ellers virker hovedstøtten ikke.
Du skal være hurtig og præcis. Forstået?
Så er du klar.
Jeg håber, du har ret.
Han kommer.
Hvor længe skal vi vente?
Fuck!
Ned!
Maplewood, kom nu!
Iris.
Berolig ham.
Hold ham fast.
Defoe, hey!
Gabriel, shh...
Jeg fangede dig.
Kom nu, få ham ud! Afsted!
Okay.
Rolig nu.
Hvad nu? Du har en plan, ikke?
Nej.
Men det har han.
Tag jeres pladser.
Julian Harker,
vil du have denne kvinde, som hos dig står, til din ægtehustru?
Vil du elske og ære hende,
og leve med hende både i medgang og modgang,
i hvad lykke Gud den almægtige vil tilskikke jer,
indtil døden skiller jer ad?
Ja.
Hvad laver du?
Polly?
Er du okay?
Du gør det godt.
Tillykke, sir Julian.
Du er den stolte far til en sund dreng.
Han ligner dig på en prik.
Vi skal nok klare det.
Ikke, Hayden Harker?
Ja, det gør vi.
Sir.
Polly.
Polly, vågn op.
Polly.
- Græder babyen? - Nej, han har det fint.
Han har det fint.
Nu da vores søn er født,
skal du kende sandheden.
Kom med mig.
Det er midt om natten. Hvad laver de her?
Følg mig.
Kæreste Polly.
Vær ikke bange.
Du kender ham allerede
fra maleriet ovenpå.
Han er en budbringer.
Vores job er at bevare hans hemmeligheder.
For at ingen vil kende sandheden.
Ikke før tiden er inde.
Hvilken sandhed?
Du spurgte, hvordan jeg kender fremtiden.
Simpelt, Polly.
Det er der, jeg kommer fra.
Hil lady Harker,
og husk, at du er elsket.
Du er elsket.
Hil Hayden Harker.
Du er elsket.
- Du er elsket. - Giv mig ham.
Sønnen afføder faderen.
Faderen afføder sønnen.
Vi bygger en verden,
en fremtid, der bliver større, end nogen kan forestille sig.
Jeg ved det, for jeg byggede den.
Du er hans mor.
Du er en del af det nu.
Hil lady Harker.
Polly!
Er det ægte?
Sværger du?
Så
du er ikke Julian Harker?
Jeg hedder Elias.
Elias Mannix.
Hayden bliver voksen,
og han får børn.
Og deres børn får børn.
Og en af dem bliver min far.
Hvis jeg ikke eksisterer,
så gør vores søn heller ikke.
Forstår du det?
Det går i ring.
Ingen begyndelse og ingen ende.
Du er mit kød og blod, Polly.
Det har du altid været.
Vi er familie.
Polly.
Har du sovet godt, skat?
Jeg havde ret.
Whiteman fejlede.
Han gemmer pigen i sin lejlighed.
Du ved, hvad der skal gøres.
Ja.
Du er elsket, Polly.
Jeg har altid elsket de øreringe.
Du sagde, at det var ligesom under krigen.
Ikke anderledes end en pilot, der kaster en bombe,
eller en soldat, der trykker på aftrækkeren.
Hvilken af dem er mest afvæbnende?
Den her, tror jeg.
Min skat, barnet vil ikke mærke noget.
Kan du huske,
da du fortalte mig, at døden ikke findes?
At fortiden er et virkeligt sted, og at intet nogensinde dør.
Dette er den sidste plade.
Jeg har levet dit liv, Elias.
Mens du sidder på den båd
og mærker dit hjerte banke i dit bryst,
banker det samme hjerte i mit.
En dag
vil du også sidde, hvor jeg er nu,
og optage de præcis samme ord
i 1941.
Jeg...
Du kan ikke overleve mig.
Hør, Israel,
Adonai er vores Gud.
Adonai er den eneste.
Velsignet være Guds herlige rige
i al evighed.
Jeg beklager.
Tingene skulle forblive, som de var.
Men det er, som du sagde.
Når man kender sandheden...
...ændrer den en.
Man er ikke den samme mere.
Jeg er ikke.
Og hvad vil du så gøre ved det?
Hvad som helst.
Kom så.
Jeg kan kun beskrive det, som om det var en nærdødsoplevelse.
Da din kugle ramte mig,
prøvede jeg at følge efter Mannix, men jeg var for svag.
Jeg følte,
at min krop splittedes og delte sig
på et enkelt øjeblik.
Der er ingen videnskab,
ikke engang vilde teorier om, hvad det her er.
Hey.
Så
hvad kan vi gøre ved det?
Ingenting.
Ingenting?
Vi er en del af forløbet.
Alt, hvad vi gjorde, forårsagede det, der er sket.
Vi kan ikke stoppe bomben eller dræbe Mannix.
Virkeligheden forhindrer forandringer og paradokser.
Hey.
Du er i live.
Throat er der stadig.
Den virker. Det er da noget.
Ja, men hvad gør vi med det?
Jeg ved bare, at da Elias var 15,
gav jeg ham alt, jeg havde,
fordi jeg troede, han kunne ændre mening.
Jeg væddede min søns liv på det.
Og jeg brugte 30 år på at gøre alt for at stoppe ham.
Universet vil have ham i live.
Men
før bomben sprang, sagde hans far,
hans adoptivfar, Andrew Morley, noget, jeg aldrig forstod.
Det var så svært for mig.
At Elias ville ende så fuld af smerte over det, han gjorde.
Jeg fik ham til at gøre noget, som jeg vidste, han vil fortryde.
Vent.
Siger du,
at Mannix døde fuld af fortrydelse?
Måske.
Det er vores vej ind.
Hvad hvis vi kunne nå ham og konfrontere ham?
Vi planter et frø af tvivl.
Vi får ham til at ændre mening.
Hvis universet vil have ham i live, må vi overliste universet.
Vi må prøve.
Er du sikker?
Ja.
Jeg kommer til at dø der.
Gør jeg ikke?
Fuck det.
Fuck.
Tekster af: Martin Larsen