Alt er klart for deg, sir.
Hvor mange er igjen etter denne?
Bare én til, sir, etter denne.
Takk, Mullins.
Opptak nummer 2-5-5.
Hallo, Shahara.
Dette er Elias.
Vi er hverandres spøkelser fra fortid, nåtid og fremtid.
Det er vanskelig å forstå, ikke sant?
Det er én ting jeg vet sikkert,
vi møtes igjen.
For deg vil alt forandre seg den 14. juli.
Denne byen, og de som tjener dens grådighet, vil bli utslettet.
To hundre tusen vil dø i den første eksplosjonen.
Den påfølgende ildstormen dobler det, og nedfallet dobler det igjen.
Kaoset i kjølvannet vil avsløre at den herskende klassen
er egoistiske parasitter, og bane vei for en fremtid
jeg lover er verdt å vente på.
Den 14. juli
skal du spille din rolle, Shahara,
den viktigste rollen av alle.
Det kan ikke stoppes.
Det er allerede historie.
Den 14. juli. I dag.
Jeg tror stemmen tilhører sir Julian Harker, som døde i 1941.
Han grunnla Harker bank
og var leder for en slags dommedagskult,
som begge fortsatt finnes.
Barber, sjefen min, var Harkers oldebarn.
Og jeg tror Barber er faren til Elias Mannix,
som Barber fikk ut av fengselet i går og ikke har blitt sett siden.
Elias Mannix sa at kulten
planla å detonere en bombe "ulikt noe du har sett."
Du er kontraterrorisme.
Dette er ditt område. Jeg tror det er en atomtrussel.
Overbetjent,
hvis dette ble tatt opp i 1941,
er det fire år før Hiroshima.
Hvordan kan dette være ekte?
Du hørte beskjeden. Han sa det var i dag. Nå!
- Hva skal vi gjøre? - Drite på dere!
Det eneste som gjør meg nervøs, er at Barber tok Mannix-gutten.
Hei!
Jeg er her.
Aner du
hvor mye tid, penger og koordinasjon som kreves for å få til noe sånt?
Det er årevis med planlegging.
Det er poenget mitt. Dette ble spilt inn i 1941.
Du gjemmer ikke en atombombe i skuret ditt i 80 år.
Du trenger en sikker lab,
blyfor, noen som kan lage og vedlikeholde den.
Midt i London? Det er umulig.
Hva med under?
Under?
Hei! Politi.
Kjenner du igjen denne nøkkelen?
Er det en hvelvnøkkel? Ja eller nei?
Disse er fra våre eldste hvelv.
Hvor fikk du denne?
SØKER...
Hva? Hva er det?
Milde himmel.
Er du Miss Shahara Hasan fra 15 Spencer Drive i Whitechapel?
Hvelvet har stått i ditt navn siden 6. mai 1941.
- Faen. - Vent litt.
Hva i helvete?
Dette er den eldste delen av bygningen.
Beklager lysene.
Dette er hvelvet ditt.
Nøkkelhullet er der. Over til deg.
Faen!
Ikke svar.
Jeg må.
De er ikke ferdige med meg.
Hasan...
- Faen. - Herregud!
Hallo, Shahara.
Vet du hva jeg elsker med deg?
Du er alltid i stormens øye. Du har aldri dukket unna.
De dårlige nyhetene er at bomben er aktiv.
Angående hvem som har utløseren, tror jeg du vet det.
Kom igjen.
Han er redd. Han er forvirret, og du skal hjelpe ham med å bestemme seg.
Dra vestover på A40 til jeg ringer igjen, alene.
Dra. Nå!
Gi meg nøklene.
- Jeg blir med. - Nei, han sa bare meg.
Ikke faen.
Jeg vet at jeg var streng mot deg, og jeg tror deg 100 %,
men jeg slipper deg ikke av syne.
Tøm rommet! Alle ut!
- Ta ham med opp. - Sir. Kom igjen.
Dere er unnskyldt, la pultene være som de er.
Alle ut!
En ueksplodert bombe ble funnet under en ammunisjonsundersøkelse.
...ble oppdaget dypt i et hvelv i Harker bank.
UKJENT NUMMER
Dette er Hasan.
Skynder deg, håper jeg.
Du burde takke meg for at jeg fikk deg ut.
- Jeg vil snakke med Elias. - Det får du.
Det er derfor vi gjør dette. Bare vent.
Du er en stor del av dette, Shahara.
Vi har alltid visst det. Det er du som hjelper ham å velge.
Dette landet skal vite at det er elsket. Det blir vakkert.
Jeg burde takke deg.
Nå vil jeg at du skal dra til et nydelig, søvnig lite sted.
Det heter Wells Pier, like ved elva.
Bare deg.
Om jeg ser noen andre, trykker vi på knappen.
Bare deg.
Si det.
Bare meg.
Baba, du må få Jawad ut av London. Det er alvorlig.
Dra til tante Saffy. Lov meg at du drar nå.
Vær så snill. Glad i dere begge.
Shahara, la være. Kan vi...
Kan vi stole på at Barber-fyren ikke sprenger bomben?
Nei. Men har vi noe valg?
Jeg kjenner denne gutten. Jeg tror ikke han har det i seg.
- Tror du ikke? - La meg roe ham ned.
Det er ingen plan B nå. Vi er alt.
Faen.
Kom igjen, kom hit.
Unnskyld at jeg ikke var der for deg, men jeg er her nå.
Dette er ditt valg. Det er din avgjørelse.
Ditt valg, Elias.
Det er det eneste vi ber om.
Kom hit.
Dette er detonatoren, ok?
Det er ditt valg.
Du ga oss dokumentene.
Du sa at du måtte lide, du måtte se verden fra rennesteinen.
Jeg vil bare at du skal finne din lykke, Elias.
Fordi vi trengte din smerte som katalysator,
gnisten som skal få dette til å skje.
Forstår du?
Nei.
Og jeg er ikke det du tror jeg er.
Du kommer til å forstå.
Jeg skal hjelpe deg å realisere drømmen din.
Og Hasan gir deg nøkkelen.
Opp med armene.
Gjennom der.
Det er modig av deg å komme så langt.
Elias, går det bra?
Det går bra.
Det er vår første tur som far og sønn, og det er en båttur.
Hva kan gå galt?
Sett deg overfor Elias.
Og nå, endelig, over til dere to. Som det er ment å være.
Sir!
Herregud.
Elias, dette er deres spill, ikke vårt.
Gi meg den, så er det over.
Hei. Trykker du på den knappen,
dør veldig mange mennesker.
Jeg tror ikke at du er så ond.
Ingen burde si hva du skal gjøre, Elias. Bare du bestemmer.
Ingen smerte kan rettferdiggjøre dette.
Dette er ikke deg.
Unnskyld. Beklager.
- Ikke. Vær så snill. - Rolig.
Oppfør deg.
Ok, hun har fått snakke. Nå er det din tur.
Dette...
er den siste platen sir Julian Harker laget.
Den er til deg, Elias.
- Rett fra kilden. - Han lyver, Elias.
- Den er falsk. De hjernevasker deg. - La ham avgjøre det selv.
Du hørte jo på platen din, Shahara. Den brakte deg hit.
Jeg har levd livet ditt, Elias.
Når du sitter på båten og føler hjertet slå i brystet ditt,
slår det samme hjertet i mitt.
En dag skal du også sitte der jeg er
og spille inn de samme ordene
i 1941.
Helt siden begynnelsen har du blitt avvist
av moren og faren din.
Du har båret på den elendigheten så lenge du kan huske.
Som om det var din feil.
Og du vil fortsette å være alene,
med mindre du gjør det som må gjøres.
Da vil du bli elsket.
Hei.
Med tiden vil du innlede en ny æra,
en ny verden,
der det er frihet, og kjærlighet er alt.
Du drar tilbake til 1890,
og du vil leve mitt liv som sir Julian Harker.
Du vil finne din lykke.
Et liv fullt av varme istedenfor kulde.
Du blir meg, og jeg blir gjenfødt som deg
igjen og igjen.
Hele livet ditt,
smerten,
sinnet,
alt førte til dette øyeblikket.
Trykk på knappen, Elias.
Trykk på knappen og vit at du er elsket.
Vit at du er elsket.
Vit at du er...
Elias, du har et valg. Ikke hør på ham.
...du er elsket. Vit...
- Elias, vær så snill! - Du er elsket...
Hei!
Pappa! Nei!
Nei.
- Ikke skyt ham! Nei! - Flytt deg!
Nei!
Vent. Vær så snill.
Verden er din, Elias.
Nei...
Elias.
Elias, gi meg den.
Elias, du vil ikke ha den.
Vær så snill.
Nei...
Fortsett med desarmering bekreftet.
Tikk, takk.
Ikke lenge igjen nå, professor. Du vet mer enn noen hvordan dette ender.
Og Shahara.
Vi kjenner knapt igjen hverandre.
Jeg glemmer aldri at du hjalp meg.
Jeg tilgir aldri meg selv for at jeg ikke drepte deg.
Elaine og Andrew lovte meg dette øyeblikket.
Jeg lovet meg selv dette øyeblikket, at jeg skulle vite at jeg var elsket.
Jeg har skapt en verden for at andre skal vite om den følelsen.
Jeg venter fortsatt.
Men gjennom det finner jeg det selv.
Jeg skal finne henne og la kjærligheten blomstre.
Har du spurt ham, Maplewood?
Har du spurt om det var han som drepte en halv million mennesker,
inkludert sønnen min?
Se henne i øynene, Elias.
Si at du ikke gjorde det.
Gjorde du det?
Ja.
Og jeg skal gjøre det igjen.
Vent!
Når skal du lære? Du kan ikke stoppe dette!
Du gjorde din del, og nå gjør jeg min.
Du er denne verdens mor, Shahara.
Og jeg er faren.
Hasan, nei!
1890, gjør det klart.
Nei.
Du må bare drepe meg.
Nei. Sikt mot hodet hennes.
Du vet at du dør, men du vet ikke hva som skjer med henne.
Det er opp til deg. Åpne Halsen, ellers dør hun.
Jeg overlater denne fremtiden, vår verden,
i dine hender, Iris.
Husk at forandring ikke er det du søker,
det er det du frykter.
Og bomben tok ikke bare, den ga også.
Jeg tror du vet det innerst inne.
Forstår du?
Ja... Kommandør.
Vit at du er elsket.
Du vet hvordan man får en mann til å vente.
Fikk du Harkers tilståelse?
Harker vil gi deg skylden for drapet.
Det er absurd. Det kan de ikke.
Politimesterens sønn er mitt alibi.
Nei, politimesterens sønn har skrevet under på
at han ikke var med deg.
Jeg fikk ham til å signere.
Jeg var nødt. Charlotte og Polly...
Og...
...du kom for å arrestere meg.
Jeg er her for å be deg rømme.
Henry.
Vi har ikke mye tid. Dra!
Du kan dra dit du vil og leve...
- Vi slåss mot dem! - Nei.
Staheten din vil få deg drept!
Du får etablissementet mot deg. Ingen vil tro deg,
og du blir drept i fengsel før du kan bli en martyr.
Tror du det tar slutt om du jager meg fra byen?
Du kan slutte å ta meg, men de vil aldri slutte å ta deg, din svake feiging!
- Det er alt du er. - Henry.
- Det er alt du har vært. - Pokker heller, bare røm!
De vil drepe deg.
Og jeg kan ikke leve med ditt blod på hendene.
Det er å kaste bort håpet og lyset ditt.
Du kan ikke vinne.
Røm.
De lar deg ikke være.
Du får heller ikke et liv verdt å leve.
Bli med meg.
Jeg må avslutte dette.
Calloway var en god mann.
Det er synd, men det er dine avtrykk på pistolen, ikke mine.
Du stakk den i ansiktet på en forsvarsløs, 68 år gammel kvinne, med vitner.
- Sjansen for at du er uskyldig er liten. - Den onde hurpa forgiftet et barn.
Den onde hurpa er moren min.
Typisk.
Du må ta et valg.
Jeg kan sikte deg for drapet på Calloway og de andre,
inkludert den lille jenta. Du vil henge som en balle.
Eller du kan høre hva jeg har å si,
så forsvinner pistolen.
Hvorfor?
Jeg vet at du fortsatt har en rolle å spille.
Den såkalte brennende busken sa det.
Det er på tide å fortelle deg om situasjonen.
Ser det kjent ut?
Disse bildene ble tatt for 50 år siden.
Hva er dette? En syk vits?
Hva tar du meg for?
En mann som trenger frelse og leter på feil sted.
Det er en forskjell mellom de midlertidige idealer vi har i hodet...
og det vi lengter etter i hjertet.
Kunnskapen vår kan hjelpe deg.
Du kan ha navnet ditt inngravert på døra i morgen tidlig.
"Politiavdelingssjef Whiteman."
Der er den, den sulten.
Det er ingen skam i å ha appetitt.
Vi bærer ikke nag for at du fikk dårlig samvittighet om barnet.
Var det din avgjørelse?
Nei, det var ikke din.
Du er en ryddegutt med duedritt på skuldrene.
Hvem er den egentlige sjefen?
Jeg vil snakke med den som bestemmer.
Som du vil.
Far sa at du kom.
Hodges, informer Harker House om at vi kommer.
Ja, sir.
Tror du at du kjenner meg, riking?
Hva vil du friste meg med? Dette drittkontoret, en drittjobb?
Det er ikke meg.
Og jeg skal slukke den brennende busken.
Jeg skal si hei til pappa.
Det er for Calloway.
LONDON POLITI CHARLES WHITEMAN
JEG ERKLÆRER AT DETTE ER SANNHETEN. ALFRED HILLINGHEAD
Inni er alt du trenger for å få tak i mannen din.
På tide.
Legg den der.
Saken er nå avsluttet.
Hjemme tidlig igjen! Har du tenkt å gjøre dette til en vane?
Vask deg. Polly må spise fort. Hun ble bedt...
Polly, slutt å spille.
Polly, slutt!
Hva er det?
Det jeg har å si er...
Det er urettferdig at...
Polly, gå ovenpå.
Nei, jeg blir.
Er det journalisten?
Med en gang du så ham...
Jeg så det på deg.
- Charlotte... - La være.
Har det alltid vært sånn?
Jeg prøvde å være den du ville jeg skulle være.
Var noe av det ekte?
Herregud, ja.
Ikke tvil på det.
Min kjærlighet til deg og Polly er så ekte.
Det er bare at...
det var alltid noe annet...
...like ekte.
Selv om jeg ikke ville det.
Alfred, hva skjer?
Åpne, Hillinghead!
Pappa, politiet er utenfor.
Hillinghead, åpne nå!
Jeg har begått et drap.
- Politi! - Jeg drepte en mann.
- Du hadde ikke gjort det! - Jo.
Ellers bryter vi ned døren selv.
Nei, du lyver.
- Jeg vet at du lyver. Jeg vet det alltid. - Polly.
- Du gjorde ikke dette! - Mannen din er en morder.
Se på tilståelsen hans.
Skrev du under?
Du er arrestert for drapet på mannen på Longharvest Lane...
Unnskyld.
...morgenen den 10. september, i Herrens år 1890. Sett ham i håndjern.
Nei, Alfred.
Han lyver, han gjorde ikke dette! Pappa!
- Nei! - Pappa!
Kom.
Pappa!
Alfred! Nei, Alfred!
Mamma!
Alfred!
- Kan jeg hjelpe deg? - Jeg ser etter husets herre.
Du har lys på, vinduene skal være blendet.
Nazister, ikke sant? Som møll til en flamme.
Og jeg sier faen ta dem, Jeeves.
Jeg skal blende vinduet med en gang. Takk.
Nei. Du slipper ikke unna så lett.
Det er en bot.
Hun var rolig da hun døde.
Jeg...
Så det er deg.
Hun het Esther. Hun var 11 år gammel.
Hun fortjente ikke å dø.
Hva tror du at du tar fra meg? Livet mitt?
Du drepte henne.
Du kan ikke leve lenger...
Du er for sent ute.
Det er over.
Whiteman, bli der du er!
Du er arrestert for drap.
Defoe!
Vi er de siste igjen, Iris.
Slipp den.
Jeg trodde ikke du skulle skyte meg.
Du trenger ikke å gjøre dette.
Det gjør du ikke.
Jeg kan følge etter ham. Jeg kan stoppe ham.
La meg prøve.
Fri vilje finnes ikke.
Det er en illusjon.
Jeg kan bryte sløyfen i fortiden.
Hei! Defoe!
Stopp!
For Gabriel Defoe.
Han gjorde ikke inntrykk.
Gabriel, vær så snill.
Ikke tving meg.
Ta meg om du kan.
Det har du allerede.
Ta meg om du kan.
Det har du allerede.
Så dette var bortkastet? Kan vi dra hjem nå?
Nei, ikke dra hjem ennå. Hvor ble det av deg?
Deptford.
Jeg ba deg dra fra London og du dro bare til Deptford?
- Jeg kan ikke kjøre. - Jeg må jobbe med kriseplanene våre.
Bo på et hotell til jeg sier at alt er trygt. Ok?
Greit, men politiet betaler.
Jawad vil snakke med deg.
- Mamma. - Hei, skatt.
Unnskyld at jeg skremte deg. Alt er i orden. Greit?
Når kan vi dra hjem?
Snart. Vi skal hjem sammen, og jeg skal gi deg en god klem.
Ok. Glad i deg.
Glad i deg også, skatt. Mer enn noe annet. Jeg må legge på.
Hei.
Hør.
Jeg trenger en tjeneste.
Jeg har bedt om å kjøre deg til fengselet selv.
De tillater det.
Hvis du vil det.
Tror du Barber virkelig var faren min?
Moren din sa det.
Lever hun?
Moren min.
Jeg vil ikke at hun skal se meg i fengsel.
Hvor er ballen?
Sarah? Det er Hasan.
Han er her, i bilen.
Sarah, åpne døren.
Hei, Sarah. Han vil bare treffe deg før han drar.
Jeg kan ikke. Beklager.
Sarah, du kan ikke gjøre dette mot ham.
Jeg vet ikke hva jeg skal si til ham. Unnskyld.
Sarah, han skal i fengsel. Se ham nå, mens han er fri.
Jeg kan ikke.
- Han trenger moren sin. - Jeg kan ikke.
Si at jeg er så lei for det, men jeg er ikke det han trenger.
Sarah!
Sarah, du kan ikke gjøre dette mot ham igjen!
Sarah!
Det er ditt valg.
Faen.
Mobiltelefonen er koblet til.
En detonator til.
Sarah, han er sønnen din!
Ikke gjør dette mot ham igjen!
- Hei! - Slipp ham!
- Hva gjør du? Slutt! - Han tok telefonen.
- Elias! - Bli der!
De hadde rett om meg!
Vit at du er elsket. Vit at du er elsket!
Vit at du er elsket.
Vit at du er elsket!
Jeg vil vite det!
Tilly, hent pappa!
Hvilket år er det?
Hei?
Hvilket år er det?
Tekst: Marte Fagervik