‫- הגופה -‬
‫"הוא ברא את הצבעים הזוהרים‬
‫"הוא ברא את הכנפיים הזעירות‬
‫"את כל הדברים הבהירים והיפים‬
‫"את כל היצורים, גדולים כקטנים‬
‫"את כל הדברים החכמים והנפלאים..."‬
‫זה שוב העיתונאי ההוא.‬
‫מה הוא רוצה מאיתנו?‬
‫יש עניין שאני צריך לטפל בו איתו.‬ ‫-עכשיו?‬
‫איזה עניין?‬
‫רק משהו שדורש טיפול.‬
‫הייתי כל כך גאה בך שם.‬
‫אחזור בערב.‬
‫רק אתה.‬
‫למה אבא עובד ביום ראשון?‬
‫נדמה שאשתך לא מחבבת אותי במיוחד.‬
‫נדמה שאיש לא מחבב אותך במיוחד.‬ ‫-איזו נדיבות.‬
‫ובכן, בלש,‬
‫היכן נתחיל?‬
‫בוא אחריי.‬
‫לפי התמונה,‬
‫הוא עמד יותר ימינה.‬
‫לא, לימין שלך.‬
‫אני רק מנסה להועיל.‬ ‫-תועיל יותר אם תשתוק.‬
‫בא לך לכייף היום, מותק?‬
‫מה בדיוק אתה עושה?‬
‫החשוד ראה את הגופה, שמע את צעדיך והסתתר.‬
‫כדי שלא תראה אותו, הוא כיבה את מנורת הגז,‬
‫שעליה מצאתי את הסימנים של אצבעותיו.‬
‫הוא ודאי נשאר תקוע, חבוי בגומחה הזאת,‬
‫עד שהגיע מספיק קהל ואפשר לו להיעלם.‬
‫מה יש לנו כאן?‬
‫אתם נהנים לכם, מה?‬
‫תעצור גם אותם?‬
‫אז מה אתה מקווה למצוא? טביעת נעל?‬
‫סימנים כלשהם‬
‫שנשארו בפינה שהוא עמד בה.‬
‫טביעת המקל. כן.‬
‫ידוע לנו שזאת ידית צוואר ברבור.‬
‫ידית רפואית שעוזרת לחיגרים לשאת את משקלם.‬
‫כבר הגענו למסקנה‬
‫שהצליעה ברגל שמאל,‬ ‫שהרי הוא אוחז במקל ביד ימין.‬
‫אך לפי השקע אפשר לראות שהמקל משושה.‬
‫מה שמרמז על גנדרנות, סגנון, עוש...‬ ‫-עושר.‬
‫יוצר בהזמנה מיוחדת.‬
‫באזור הזה של לונדון יש רק אדם אחד‬ ‫שמייצר מקלות הליכה לחברה הגבוהה.‬
‫- דלרימפל ובניו‬ ‫מקלות הליכה ומטריות -‬
‫סגור... כמו שרואים.‬
‫זרים מרגיזים.‬
‫אנחנו פותחים בדיוק בשמונה בבוקר, ביום שני.‬
‫זה חשוב.‬
‫שמי ארצ'י קרטרייט, וזה...‬
‫אחי יוסטוס.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-רבותיי, יום ראשון היום.‬
‫החוק אוסר עיסוק במסחר.‬
‫אז תואילו לסלוח לי.‬
‫טוב, אתם רוצים שאקרא למשטרה?‬
‫רק לחץ לי יד, אדוני, ותבין את הדחיפות.‬
‫זה חריג ביותר, האח...‬
‫קרטרייט.‬
‫איך אוכל לסייע?‬
‫אנחנו זקוקים למידע על מקל שייצרת בהזמנה.‬
‫משושה, יד ימין, צוואר ברבור.‬
‫ברבור.‬
‫זכור לי צוואר ברבור מהודר.‬
‫הנה.‬
‫בלי שם, רק כתובת למסירה.‬
‫איך ידעת שיצרן המקלות הוא בונה חופשי?‬
‫זיהית אותו מהלשכה שלכם?‬
‫הימרתי. אני לא בונה חופשי.‬
‫מכל מקום, כבר הגעתי למסקנה‬ ‫שלחיצת יד טובה תכניס אותך לכל מקום.‬
‫איך?‬
‫אחרי לחיצת יד באלפי דרכים‬ ‫עד להשגת התגובה הרצויה.‬
‫תלמד אותי את הלחיצה?‬ ‫-אין סיכוי.‬
‫קדימה, זה יהיה שימושי.‬
‫איך אתה עושה זאת?‬
‫עם דגדוג?‬
‫בוקר טוב, ליידי הארקר. בוקר טוב, אדוני.‬
‫אין ספק שזה הוא.‬
‫שומו שמיים.‬ ‫-אתה מזהה אותו?‬
‫אתה לא? אינך קורא עיתונים?‬ ‫-לא את שלך. מי הוא?‬
‫זה סר ג'וליאן הארקר.‬
‫אחד האנשים העשירים ביותר בעיר.‬
‫הוא ראה אותנו.‬
‫לא מעניין אותי שהוא בן 15.‬
‫אליאס מניקס הכריז מלחמה על כל שוטר בארץ.‬
‫כן, בוס.‬
‫הוא כנראה אחראי‬ ‫לא רק לרצח בסמטת לונגהרווסט,‬
‫אלא גם לפיצוץ באתר הקרוונים‬ ‫שגרם למותו את הבלש ריק ויליאמס.‬
‫אז בואו ניגש לעבודה. שאלות?‬
‫חסן.‬ ‫-ידוע לנו משהו על התקליט שהתנגן שם?‬
‫התפוצץ לכל הרוחות עם כל השאר.‬
‫נחקור את זה אחרי שנמצא את הילד. משוחררים.‬
‫אדוני.‬
‫איליין איימה על ג'אווד.‬
‫היא אמרה שהוא הבא בתור.‬
‫כן, בסדר.‬
‫אז אל תתנגדי.‬
‫ארגנתי לך צוות אבטחה לבית.‬
‫אני לא מוכן להסתכן.‬
‫הסמוסות של אבא?‬
‫סליחה. הוא התעקש, סמלת.‬
‫אז הנער הזה, מניקס, חמוש.‬ ‫זה לא מה שאמרת לי בטלפון.‬
‫הוא רוצה לפגוע בך אישית או בכל שוטר?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫היי.‬
‫לא!‬ ‫-בבקשה, תקשיבי לי. בבקשה.‬
‫את חייבת להקשיב.‬
‫לא! תקשיבי!‬
‫אבא, סלק אותו מכאן! מיד!‬
‫תקרא לשוטרים! אבא!‬ ‫-תקשיבי!‬
‫ג'אווד.‬ ‫-לא עשיתי את זה!‬
‫אנחנו באים!‬
‫הם יכריחו אותי לומר שהרגתי.‬ ‫בבקשה, תאמיני לי!‬
‫על הבטן! עמוד!‬
‫בוא נלך, ילד.‬
‫בבקשה!‬
‫קדימה.‬ ‫-לא הרגתי אותו!‬
‫שתוק!‬
‫גיליתי אותו לפני 48 שעות.‬
‫בסמטת לונגהרווסט.‬
‫וייטצ'אפל.‬
‫נורה בעין.‬
‫מה הקטע?‬
‫אוקיי.‬
‫צוות בהול ל-302.‬
‫מה קורה?‬ ‫-צוות בהול ל-302.‬
‫הוא בקריסה.‬
‫...בצד שמאל.‬ ‫-אני לא מוצאת את זה כאן.‬
‫אדרנלין.‬
‫קדימה.‬ ‫-לא.‬
‫פרכוסים.‬
‫להתרחק.‬
‫שוב.‬
‫טוענת.‬ ‫-להתרחק. זהו.‬
‫שלוש נקודה ארבע.‬
‫נשימה...‬
‫לא מגיב.‬
‫נכריז.‬
‫ילדה, את יכולה לומר לנו‬ ‫למה הבאת את העלון הזה?‬
‫את יכולה לעזור לנו לזהות את האיש בתמונה?‬
‫זה בסדר.‬
‫את מדברת צרפתית, ילדה?‬
‫איך קוראים לך?‬
‫את מדברת גרמנית?‬
‫תחייך, צ'רלס.‬
‫אתה מפחיד אותה.‬
‫תיפטר מהבוס... ומהבחורה.‬
‫זאת גרמנית?‬
‫זאת יידיש.‬
‫אולי אם אדבר איתה ביחידות, אדוני?‬
‫אולי היא תהיה פחות לחוצה.‬
‫לא.‬
‫רק תשאל אותה למה הביאה את העלון, וייטמן,‬
‫ומה היא ראתה.‬
‫הוא לא הולך לשום מקום. מה את רוצה?‬
‫עשר ליש"ט. כדי שאשתוק.‬
‫או שאספר לבוס שלך שראיתי אותך בסמטה,‬ ‫מניח את המת בתא המטען של המכונית.‬
‫באנגלית.‬
‫אם תעשי את זה,‬ ‫אשבור לך את המפרקת כמו כנף עוף.‬
‫גלידה?‬
‫אז היא כן מדברת אנגלית!‬ ‫-לא יותר מזה, לדעתי.‬
‫היא פשוט רעבה. תן לי להמשיך לדבר.‬
‫נו, נו, בואי לא נמהר.‬
‫תקבלי את הכסף שרצית.‬
‫אני אדאג שישחררו אותך. תחכי לי בחוץ.‬
‫אם תרמה אותי, תשלם על זה ביוקר.‬
‫למען האל, מה היא אומרת?‬ ‫-זה בזבוז זמן, אדוני.‬
‫היא לא יודעת שום דבר על פארל.‬ ‫היא פשוט רעבה.‬
‫הביאה את העלון כדי לקבל אוכל.‬
‫אביא לה את הגלידה שרצתה,‬ ‫אברר את כתובתה ואשלח אותה הביתה.‬
‫אמרנו עשר. זה שתיים.‬
‫זה יותר כסף ממה שראית כל חייך.‬
‫אז נחזור לתחנה‬ ‫ואני אספר לקאלוויי כל מה שראיתי.‬
‫חכי כאן.‬
‫הלו?‬
‫ובכן?‬
‫הילדה רק מנסה לסחוט אותי.‬
‫אמרה שהיא מהאזור,‬ ‫מסתובבת עם כנופיית בוזזים.‬
‫אשלם לה. זאת לא תהיה בעיה.‬
‫חקירת הרצח נסגרה.‬
‫אסור להסתכן בכך שתיפתח שוב.‬
‫אתה חייב לטפל בה, לתמיד.‬
‫היא בת 11. אולי פחות אפילו.‬
‫אל תעמיד פנים שאינך מסוגל, סמל.‬
‫זאת הסיבה שבחרנו בך.‬
‫מי זה היה?‬
‫רוצה את שאר הכסף שלך?‬ ‫אז תפגשי אותי כאן מחר בעשר.‬
‫נצטרך לנסוע לבית של אימא באסקס.‬ ‫שם אני שומר את הכסף, בסדר?‬
‫אל תסתבכי עד אז, טוב?‬
‫הנה.‬
‫"סר ג'וליאן הארקר,‬
‫"שנחשב להרוג בקרבות בחזית בבורמה,‬
‫"שב בחיים במפתיע אל אימו,‬ ‫ליידי אגאתה הארקר."‬
‫גיבור מלחמה. זה לא יקל עלינו.‬
‫לא.‬
‫זה הסיפור שהרשו לנו לפרסם.‬
‫שמענו מהמשרתים בביתו‬
‫שכאשר הארקר חזר, הוא אפילו לא דמה לבנה.‬
‫אך ליידי אגאתה רצתה‬ ‫את בנה בחזרה בכל מאודה,‬
‫ולכן דרשה לתקן את כל הדיוקנים‬ ‫כדי שיידמו לו.‬
‫למה לא חשפו אותו?‬
‫להארקר יש כישרון למסחר בבורסה.‬
‫אומרים שהסיאנסים של אימו מספקים לו מידע,‬ ‫ובעלי השפעה נועצים בהם בענייני השקעות.‬
‫סיאנסים. שטויות...‬
‫האמת המביכה היא‬
‫שהתחזיות לעיתים קרובות מדויקות,‬
‫עד צמרמורת.‬
‫הארקר התעשר מזה מאוד.‬
‫כעת הוא עומד לרכוש בנק פרטי בסיטי.‬
‫הוא מוגן.‬
‫לא מפניי.‬
‫אם הוא אחראי לרצח, נתפוס אותו.‬
‫אין איש מעל החוק.‬
‫אל תגיד לי שאתה מוותר‬ ‫על המאבק הסוציאליסטי שלך.‬
‫אין סיכוי.‬
‫אבל אתה עלול לחטוף נשיכה קשה‬
‫אם אפילו תלטף אותו.‬
‫יש לך יותר מה להפסיד ממני.‬
‫זה הכול.‬
‫אחר צהריים טובים.‬
‫תרשה לי לשאול אם מפקח בילוש הילינגהד...‬
‫נמצא כאן?‬
‫שלום.‬
‫איך הם ידעו שאני כאן?‬
‫מהארקר.‬
‫הזמנה לסיאנס הערב.‬
‫אולי הזדמנות למצוא ראיות.‬
‫יש לנו סימני אצבעות‬ ‫של מי שעמעם את מנורת הגז בזירת הפשע.‬
‫אם אצליח להשיג פריט שהארקר ייגע בו,‬
‫ואם הסימנים האלה יתאימו, אז...‬
‫לא משנה כמה הוא מוגן,‬
‫כמובן,‬
‫הוא ייחשב לחשוד.‬
‫אין ברירה.‬
‫טוב,‬
‫אם... אתה‬
‫מתכוון לצעוד לתוך מלכודת,‬
‫כדאי שתיראה ייצוגי.‬
‫מרשי הודיע לי שבכוונתו להודות‬
‫גם ברצח בסמטת לונגהרווסט‬
‫וגם בתכנון פצצת תבערה‬
‫שהונחה בכוונה להרוג שוטר.‬
‫אליאס, זה נכון?‬
‫למה אמרת לי שאתה חף מפשע‬ ‫כשמצאתי אותך בבית שלי?‬
‫אני רוצה תשובות.‬
‫סמלת, זה מספיק.‬
‫שיקרתי.‬
‫מה שם הקורבן בסמטת לונגהרווסט?‬
‫למה הרגת אותו?‬
‫למה סייד טאהיר היה מעורב בזה?‬
‫הייתי ככה קרובה לסייד כשהוא התאבד.‬
‫סמלת, זה מספיק.‬ ‫-אוקיי.‬
‫התשאול הזה יתחדש בעוד 20 דקות‬
‫כדי לתת למתושאל זמן להירגע,‬
‫הואיל ויש עוד כמה כיווני חקירה‬ ‫שצריך לדון בהם.‬
‫סמלת, מילה.‬
‫מה קורה פה, לעזאזל?‬
‫למה הוא לא מצליח לספר פרט אחד או מניע?‬
‫למה הוא מתנהג כאילו תדרכו אותו?‬ ‫-אל תסבכי.‬
‫צריך לאמת שטביעות האצבעות‬ ‫על רסיסי הפצצה הן שלו וזהו.‬
‫זאת כבר תסבוכת, חסן. בואי לא נוסיף.‬
‫אתה לא נראה כמו "צ'רלס".‬
‫אתה נראה כמו... "איתן".‬
‫או "לוי".‬
‫אפשר שלוק?‬ ‫-ואז תשתקי?‬
‫אולי.‬
‫זה חומר טוב.‬
‫למה אתה לא שומר את הכסף שלך בבנק?‬
‫זה בטוח יותר.‬
‫בטוח יותר?‬
‫שמעת מה קורה ליהודים עכשיו?‬
‫אם הנאצים יפלשו, יקראו פה‬ ‫"אל, נצור את היטלר", והרוב יקראו.‬
‫ומה יקרה לכסף שלי?‬ ‫יסכימו שהוא יישאר אצלי?‬
‫אל תסמכי על אף אחד.‬
‫להרוג או להיהרג.‬
‫אתה די נאה.‬
‫אני רוצה חבר כמוך כשאגדל.‬
‫יש לך חיות מחמד?‬
‫פעם היו לנו חיות מחמד,‬
‫לאימא שלי ולאחי.‬
‫ארנבון ושרקן.‬
‫מה קרה להם?‬ ‫-השרקן מת.‬
‫התכוונתי לאימא שלך ולאחיך.‬
‫אתה נוהג כמו גנגסטר.‬ ‫-מוודא שלא עוקבים אחרינו.‬
‫מי? המשטרה?‬ ‫-אני עוד לא יודע.‬
‫אם הוא לא שוטר,‬
‫מי הוא?‬
‫עיניים ואוזניים בכל מקום, אה?‬
‫חיים ומוות ביד הלשון?‬ ‫-משהו כזה.‬
‫איי.‬ ‫-רגע, זהירות.‬
‫- כלורופורם -‬
‫עזוב אותי!‬
‫אני רוצה להזכיר לאליאס שאם הוא רוצה,‬
‫הוא יכול להחליף עו"ד בכל רגע.‬
‫סליחה?‬
‫אתה לא צריך‬ ‫שעורך הדין של הזוג מורלי ידבר בשמך.‬
‫מדובר פה בעתיד שלך. אתה מחליט.‬
‫דבר בשם עצמך.‬ ‫-פקד בארבר, איזו סיבה יש...‬
‫אני מזכירה לחשוד את זכויותיו לפי החוק,‬
‫למקרה שמופעל עליו לחץ.‬
‫אני מבקש להוציא את השוטרת.‬ ‫-תסלקו אותו.‬
‫השוטרת שלך שמה...‬
‫אמרתי, אני רוצה שיסתלק.‬ ‫-...את מרשי בעמדה של חוסר אמון.‬
‫יש לך זכות מלאה להחליף עורך דין,‬ ‫אבל אתה צריך לתת סיבה.‬
‫אתה לא יכול סתם למשוך זמן.‬
‫כן, אני לא מחזיק ממנו.‬
‫זה מספיק?‬
‫אוקיי, אליאס. מהלך מעניין.‬
‫נשיג לך עו"ד אחר.‬ ‫-אני רוצה שגם אתה תצא.‬
‫אני רוצה לדבר רק איתה.‬ ‫-לא. זה לא "כיסאות מוזיקליים", חבר.‬
‫אני פקד...‬ ‫-אז אני לא מדבר.‬
‫נו, באמת.‬
‫שאלך להכין תה?‬
‫את נחמדה יותר ממה שהם אמרו שתהיי.‬
‫הם?‬
‫אתה מתכוון לאנדרו ואיליין?‬
‫מה עוד הם אמרו לך עליי?‬
‫שתהיי חשובה לי.‬
‫בגלל זה צילמת אותי ואת משפחתי?‬ ‫-הזוג מורלי צילמו, לא אני.‬
‫למה?‬
‫הם יודעים דברים.‬
‫ואני עדיין מריח את האפטר שייב‬ ‫של השוטר דרך הזכוכית המזוינת.‬
‫למה החבר שלך החליט להרוג את עצמו‬
‫כשהוא היה צריך רק לדבר?‬
‫אתה צריך רק לדבר.‬
‫ממה אתה פוחד כל כך?‬
‫רק המתן כאן רגע, מפקח.‬
‫אודיע לסר ג'וליאן שהגעת.‬
‫מפקח הילינגהד.‬
‫אני שמח מאוד שבאת.‬
‫זה כבוד גדול מאוד לפגוש אותך סוף סוף.‬
‫תודה על ההזמנה, סר ג'וליאן.‬
‫אני חייב לשאול, איך ידעת היכן אני?‬
‫אני עוקב בהנאה רבה אחרי הקריירה שלך.‬
‫אתה כאן בעקבות בקשה אישית שלי.‬
‫אז תוכל להניח את דעת הממונים עליך‬
‫שהפסילה שלי כחשוד בחקירת הרצח שלך‬
‫נעשתה בידידות ולא הייתה הטרדה.‬
‫אתה רואה את הנולד. תודה שהגעת לעיקר.‬
‫את...‬
‫השאלות שלי מוטב לשאול בפרטיות.‬
‫כל דבר בעיתו.‬
‫אנא, בוא להכיר את אימא.‬
‫אני מקווה שאתה מרגיש בנוח‬ ‫בנוכחותם של מי שהגיעו לגבורות.‬
‫תרשו לי להציג‬
‫את מפקח בילוש הילינגהד.‬
‫אה, הוא בא.‬ ‫-ברוך הבא.‬
‫אני שמחה מאוד.‬
‫יש... אור מקסים סביבו, ג'וליאן.‬
‫זוהר של ממש.‬
‫ובכל זאת...‬ ‫-אימא.‬
‫מאוד לא מנומס לקרוא מישהו ללא הסכמתו.‬
‫תרשה לי להציג‬ ‫את הברונית אנטוניה גארנר ואת הכומר קניל.‬
‫ערב טוב.‬
‫תרשה לי להציע לך כיבוד?‬
‫נחמד מצדך. תודה.‬
‫אתה מאמין בעולם הרוחות, בלש?‬
‫לאחר ששלחתי לא מעט מדיומים מתחזים לכלא,‬
‫חוששני שעוד לא השתכנעתי.‬
‫לא פעם אנשים צועקים חמס‬
‫כשהרוחות אומרות להם‬ ‫דברים שאינם רוצים לשמוע.‬
‫ליידי הארקר אומרת אמת בלבד.‬
‫כמובן.‬
‫לרוחות.‬
‫סר ג'וליאן,‬
‫בשש בערב בעשרה בספטמבר,‬
‫אדם נרצח בסמטת לונגהרווסט בווייטצ'אפל.‬
‫הוא נורה בעין ו...‬ ‫-הופשט מבגדיו.‬
‫כן.‬
‫קראתי את הכתבה של מר אש.‬
‫סר, האורחים האחרים שלך הגיעו.‬
‫מפקח, תצטרך לסלוח לי.‬
‫יש עניין אחר שדורש את תשומת לבי.‬ ‫-אתה לא משתתף בסיאנס?‬
‫לצערי, לא.‬
‫אתה בידיים בטוחות. נדבר אחר כך.‬
‫מפקח.‬
‫אנחנו מוכנים.‬
‫עכשיו, מפקח,‬
‫עם איזו רוח אתה מבקש לשוחח?‬
‫היישר למי שאני רוצה לדבר איתו.‬
‫הייתי רוצה לדבר עם האדם‬
‫שנורה,‬
‫הופשט מבגדיו‬
‫וננטש למותו בסמטת לונגהרווסט.‬
‫ואני רוצה לדעת אם זה האיש שהרג אותו.‬
‫כרצונך, מפקח.‬
‫אנחנו קוראים לרוחו‬ ‫של האיש שנרצח בסמטת לונגהרווסט‬
‫לעזור להעמיד לדין את רוצחו.‬
‫הוא כאן.‬
‫הוא איתנו.‬
‫אני רואה אותו.‬
‫אותך הוא מחפש, מפקח.‬
‫שאל את שאלותיך.‬ ‫-מה שמך?‬
‫קרא לו "רוח".‬
‫מה שמך, רוח?‬
‫די.‬
‫אי.‬
‫אף.‬
‫השרי.‬
‫כיבוד.‬
‫דפו.‬
‫הוא נמצא כאן.‬
‫אתה איתנו?‬
‫הוא איתנו.‬
‫כן, אני כאן.‬
‫ולפרוטוקול, אין לי שמץ של מושג מה קורה.‬
‫עולה בדעתך איזו סיבה‬
‫שמישהו ירצה במותך, פרופסור?‬
‫האם דפו יודע מי הרג אותו?‬
‫לא.‬
‫כן.‬
‫האם זה האיש בתמונה הזאת, סר ג'וליאן הארקר?‬
‫- לא -‬
‫לא.‬
‫אתה יכול לומר לי את השם?‬
‫היה לך קשר כזה או אחר‬
‫עם ארגון הטרור "צ'אפל פרילס"?‬
‫לא, לא היה לי. לא שמעתי עליו אפילו.‬
‫אתה המדען פה.‬
‫איך אתה מסביר את זה‬
‫שיש לך ולכפיל שלך דנ"א זהה?‬
‫אתה ודאי מבין‬ ‫טוב יותר מרובנו מה הסיכוי שזה יקרה.‬
‫אתה יכול לומר לנו, רוח,‬ ‫את שמו של האיש שנטל את חייך?‬
‫אם.‬
‫איי.‬
‫די! עצרו את ההצגה הזאת מיד!‬
‫האיש בתמונה הזאת נרצח.‬
‫הבן שלך עמד חבוי בגומחה ליד הגופה.‬
‫גופה עם סימנים שברור שאת מזהה.‬
‫אני חייב להסתלק מכאן.‬
‫חבל שתהיה בצד הלא נכון של ההיסטוריה, בלש,‬
‫אך זה גורלך.‬
‫בלעדיך אני אפס.‬
‫הכן את הגופה, כומר.‬
‫הזהרתי אותך, בחור.‬
‫למה לא הקשבת?‬
‫אני מבטיח, אני מבטיח לך, זה רק חלום.‬
‫חלום.‬
‫דע שאתה אהוב.‬
‫בוס, רוצים אותך בטלפון.‬
‫כן, בסדר.‬
‫אני מבינה למה אתה לא סומך על המשטרה.‬
‫אליאס,‬
‫גדלתי עם ילדים כמוך.‬
‫אז רציתי לעבוד עם ילדים כמוך.‬ ‫לכן התגייסתי.‬
‫אני לא יודעת מה אתה מסתיר בפנים,‬ ‫אבל אני רואה שזה שורף אותך.‬
‫סייד היה חבר שלך.‬
‫אני מצטערת.‬
‫לא הצלחתי להציל אותו.‬
‫אני אוכל לעזור לך רק אם תתחיל לסמוך עליי.‬
‫לא הרגנו את האיש בסמטה.‬
‫לא סייד ולא אני.‬
‫מי הרג? ספר לי.‬
‫זה יהיה בגללי.‬
‫מה זאת אומרת "יהיה"?‬
‫הזוג מורלי.‬
‫הם אמרו שהגופה כבר הופיעה בעבר.‬
‫אותה הגופה, אותו המקום, והיא תופיע שוב.‬
‫הם ידעו בדיוק מתי ואיפה.‬ ‫הם שלחו אותי ואת סייד לראות אותה,‬
‫והם אמרו שאחריה‬
‫יהיו‬
‫הרבה מאוד אנשים,‬
‫ושכולם ימותו‬
‫בגללי.‬
‫ואני לא רוצה לעשות את זה.‬ ‫-לעשות מה?‬
‫פצצה.‬
‫כמו שלא ראית בחיים.‬
‫לא מאות הרוגים, מאות אלפים.‬
‫אני מאמין להם.‬
‫אני לא רוצה, אבל אני מאמין.‬ ‫-איליין אמרה את זה? ואנדרו?‬
‫שניהם, והם אמרו לי...‬
‫שאת תאלצי אותי לעשות את זה.‬
‫שיט.‬
‫בסדר. פסק זמן. זה הרחיק לכת מספיק.‬
‫צאו מתחת לשולחן!‬
‫החוצה. עכשיו!‬
‫תוציאו אותו.‬
‫לשירות התביעה אין בעיה‬ ‫שנגיש נגדו כתב אישום על הרצח של ריק‬
‫וגם נגד איליין כשותפה לפשע‬
‫וכמסייעת לרצח בסמטת לונגהרווסט.‬
‫סיימת כאן. זה יותר מדי בשבילך.‬
‫הוא אמר שיש עוד פצצה, ואתה אומר שסיימתי?‬
‫הוא צועק זאב, ואת מאמינה לו.‬
‫ואני מאשים את עצמי פה.‬
‫נשלח אותו לכלא. זה נגמר.‬ ‫-בארבר.‬
‫צריך לברר מה קורה.‬ ‫אנדרו מורלי צריך להישאר במעצר עוד 24 שעות.‬
‫אנדרו מורלי משתחרר.‬ ‫-מה?‬
‫לפי שעה. הוא עדיין חלק מהחקירה.‬
‫סייד הרג את עצמו.‬
‫ריק התפוצץ.‬
‫הילד הזה כולו מדמם כאב,‬ ‫ואנדרו מורלי משתחרר?‬
‫יצאת מדעתך לגמרי?‬
‫לכי הביתה ותירגעי.‬
‫ובכן?‬
‫המעשה נעשה.‬
‫אתה בטוח?‬
‫מה, את רוצה את הלב שלה?‬
‫לכי לחפור באדמה ולעקור אותו בעצמך.‬
‫אנחנו סיימנו. ברור?‬
‫יופי. את ערה.‬
‫זה בסדר.‬
‫את בווייטצ'אפל. את בבית שלי.‬
‫את רעבה?‬
‫הכנתי בורשט.‬
‫יש לי מתכון סודי.‬
‫הכסף שלך שם, כולו.‬
‫אם את רוצה לסחוט אותי, ילדה,‬ ‫זה בסדר, אבל עקבו אחרינו.‬
‫אמרו לי שאני חייב להרוג אותך.‬
‫הייתי צריך שזה ייראה כאילו הרגתי.‬
‫כרגע הם חושבים שאת מתה, אז אין סכנה.‬
‫בינתיים.‬
‫בסדר.‬
‫אני יודע שאת פוחדת מאוד.‬
‫אפילו אני קצת פוחד.‬
‫הבורשט טעים וחם.‬
‫אז בואי.‬
‫בואי נעשה משהו מתורבת.‬
‫תניחי את האקדח לפני שתירי לעצמך ברגליים.‬
‫אבל חשיבה יפה.‬
‫תשתקי ותקשיבי, פרחחית.‬ ‫את חושבת שאני רוצה את זה?‬
‫בגללך אנחנו שקועים בחרא.‬
‫נראה לך שאני רוצה להסתיר אצלי ילדה‬ ‫שרוצה לשדוד אותי ומכוונת אליי אקדח?‬
‫תתפללי שיחשבו שאת מתה.‬ ‫הם כנראה צופים על הבית ברגע זה.‬
‫אם ישמעו אותך צורחת, יהרגו את שנינו.‬
‫הבנת?‬
‫תהנהני אם הבנת.‬
‫קדימה, בואי נאכל.‬
‫טעים?‬
‫כמו שתן של חולדות.‬
‫זה המרכיב הסודי שלי.‬
‫יש לך חך מצוין.‬
‫אלוהים אדירים. אלפרד?‬
‫זה בסדר.‬
‫אלפרד.‬
‫הדקנטר.‬
‫הוא היה אצלי.‬ ‫-השגת את הטביעות של הארקר?‬
‫הדקנטר.‬
‫הם לקחו אותו.‬
‫דבר אליי.‬
‫הוא היה אצלי.‬
‫ספר לי מה קרה.‬
‫הדקנטר.‬
‫הגופה... כולם.‬
‫הם מתכננים משהו.‬
‫גם אתה עובד איתם, נכון? אתה...‬
‫אתה איתם, כן.‬
‫כן, אני לא אתן לך.‬
‫הם אמרו שאאבד אותן,‬ ‫את שרלוט ואת פולי. אני לא יכול.‬
‫זה לא יקרה.‬
‫הם סיממו אותך, אלפרד. סיממו אותך.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫עצום עיניים. לך לישון.‬
‫חבק אותי, בבקשה.‬
‫מעלית יורדת.‬
‫מפקד.‬
‫מה שלום הפרופסור שלנו?‬
‫יש סימנים למרי?‬
‫היחס שלו לוועד המנהל לא אוהד,‬
‫אבל הוא היה נסער מאוד כאשר ה...‬
‫איך לקרוא לזה?‬
‫...הכפיל שלו מת לנגד עיניו, אדוני.‬
‫מכירה את האמרה,‬
‫"מדען מוכשר אחד שווה יותר מצבא שלם"?‬
‫טוב, הפניאנים הבינו את זה‬ ‫כשאלפרד נובל המציא את הדינמיט.‬
‫האמריקנים הבינו את זה‬ ‫כשאופנהיימר יצר את פצצת האטום.‬
‫ועכשיו "צ'אפל פרילס" מבינים את זה‬
‫אחרי מה שדפו יצר עבורם.‬
‫הגופה בחדר המתים היא לא כפיל.‬
‫זה דפו... מהעתיד.‬
‫מעוד יומיים, פחות או יותר, לפי הצלקת.‬
‫אתה לא רציני.‬
‫מהעתיד?‬
‫המפקד, אתה יודע שזה נשמע...‬ ‫-מה? בלתי אפשרי?‬
‫את אולי חושבת כך עכשיו,‬
‫אבל אם תרשי לזה להסביר את מה שראית,‬
‫זה ייעשה אפשרי יותר מרגע לרגע.‬
‫ואם "צ'אפל פרילס"‬ ‫יכולים לשלוח מישהו חזרה בזמן,‬
‫אז הם יכולים לעשות‬
‫כל מה שהם רוצים.‬
‫הם יכולים למחוק את ההתקדמות שהשגנו,‬
‫להשמיד את כל העולם שלנו.‬
‫באמת?‬
‫תעקבי אחרי דפו.‬
‫תמצאי את "צ'אפל פרילס".‬
‫דעי שאת אהובה.‬
‫- משטרה -‬
‫תתקדם.‬
‫ראש למטה, קדימה.‬
‫- הילינגהד -‬
‫תרגום כתוביות: נעמי מאזוז‬