23 NOIEMBRIE 1996
Închiderea cazului lui Juan nu era normală.
Am început să avem mari dubii.
Era totul foarte ciudat.
Foarte ciudat.
Mi se păruse mereu ilogic.
E lipsit de sens.
EPISODUL E RODUL A DOI ANI DE CERCETARE A EVENIMENTELOR CARE AU AVUT LOC.
Juan a murit la 40 de ani.
Profesional și financiar, era la apogeu.
Era un tată iubitor, foarte bun, foarte afectuos.
Unde e tata? Zi: „tata”.
Scria mult, trimitea vederi și multe fotografii.
- Asta e din Anglia. - Da.
Și asta, din Mexic, de la Campionatul Mondial din '86.
Da.
Imaginați-vă că, peste noapte, omul ăsta nu mai e.
Lasă un gol imens și încep să apară îndoielile.
Nu vedea nimeni nimic dubios, dar eu vedeam ceva ce nu se lega.
A început procesul lui Angi la Barcelona.
E acuzată că și-a strangulat prietena și a simulat un viol în timpul unei orgii.
Se cere o pedeapsă de 30 de ani.
POSIBILĂ RELAȚIE SEXUALĂ?
Apoi am început să înțeleg.
Dacă omul ăsta e în stare să facă așa ceva,
atunci…
Acele îndoielile începeau să se clarifice.
CURTEA DE APEL BARCELONA
E greu, dar asta vrem, să se facă dreptate
și să știm o dată pentru totdeauna cine mi-a ucis sora
și să primească pedeapsa maximă.
Când am intrat să depun mărturie,
am văzut-o pentru prima oară.
Era foarte bine îmbrăcată, machiată.
Era calmă și făcea pe victima.
Luase un aer de fată cuminte, de parcă ea n-ar fi avut nicio legătură.
Țin minte că eram furios s-o văd acolo și din cauza faptei ei.
În principal,
motivul era evident financiar.
- Cum vă numiți? - María Ángeles Molina Fernández.
Asta nu a făcut decât să ne amplifice nesiguranța și îndoielile dintotdeauna
în privința morții neașteptate a lui Juan.
Ați luat credite în numele Anei?
Nu.
Puteți explica de ce sunt persoane care v-au identificat ca atare?
Nu știu.
Îmi era clar că persoana care a venit la biroul nostru
e cea care a venit pentru asigurarea de viață.
Dar purta perucă.
Ați ucis-o pe Ana Páez?
- Voiați bani și de aceea ați ucis-o? - Nu.
Ucigașo!
Liniște în sală!
María Ángeles Molina a fost condamnată la 22 de ani de închisoare
pentru uciderea unei colege și furt de identitate.
Furt de identitate, sume mari de bani…
…pentru 1.000.000 de euro.
Credea că îi va primi semnând asigurări de viață în numele Anei Páez.
Angi a manipulat cadavrul
ca să simuleze moartea în timpul unei orgii.
Din prietenă, ucigașă condamnată.
Părea crima perfectă.
Crease crima perfectă.
…crima perfectă de care e acuzată.
Sunt perfecte cele nerezolvate. Până acum.
ANGI: VIAȚĂ FALSĂ, CRIMĂ ADEVĂRATĂ
Prima oară am luat legătura cu surorile lui Juan
chiar când s-a dat sentința în cazul uciderii Anei Páez.
Se mirau, nu știau că există o divizie de anchetare a cazurilor nerezolvate.
Întrucât împrejurările morții fratelui lor erau misterioase…
EXPERT CRIMINOLOG
CIRCUMSTANȚELE MORȚII
…s-au gândit să apeleze la noi pentru o a doua opinie,
în afara celei oficiale, pe care o primiseră în 1996.
Am fost pusă în legătură cu criminologul Félix Ríos,
care ne-a ajutat, ne-a impulsionat
și a analizat în amănunt cazul anterior.
Credeam că e posibil să găsim probe care să ducă la redeschiderea cazului.
INIȚIERE PROCEDURI: 23.11.1996 DEMERSURI ANTERIOARE
Ea bănuia deja de atunci
că fratele ei nu murise accidental, cum figura în raportul anterior.
În metodologia noastră, când reluăm un caz,
întotdeauna analizăm dosarele judiciare și polițienești.
Citiți raportul de la ridicarea cadavrului.
„Cadavrul e gol și întins pe podea, lângă pat.”
„Are piciorul stâng îndoit…”
„…și mâna dreaptă ridicată.”
„Ține sau poartă următoarele articole…”
„Nimic.”
Ce scrie aici?
Nu înțeleg ce scrie.
Când un polițist vrea să se corecteze, nu taie, ci scrie: „adică” și continuă.
Deci aici scrie: „adică”.
„Poartă următoarele articole: nimic.
Adică: un inel.”
Vreți să citiți raportul medico-legal de la vremea aia?
„Raport medico-legal preliminar. Nu prezintă semnele exterioare…”
„Nu prezintă semnele exterioare ale unor răni.”
„Nici de violență.”
„Are mâna ridicată pe pat și ține o unitate de dischetă.”
O unitate de dischetă?
Cum adică?
Erau mai multe elemente deficitare,
chiar dacă aparent era sinucidere sau o moarte accidentală.
Controlul vizual a fost rudimentar, erau puține poze.
Nu există poze cu cadavrul.
Poliția, avocații, instanța nu aveau mijloacele de azi,
dar cred că s-a făcut totul ca la vremea aceea.
Nu știau prea bine ce se întâmplă.
Nu aveau prea multă experiență.
Observau detalii care credeau că ar putea fi importante,
dar nu apăreau în documente.
De exemplu, faptul că seiful era deschis.
N-au făcut legătura. „A fost o tentativă de jaf și omul a fost ucis”,
ci: „E un om mort și seiful e deschis.”
În această situație,
au presupus că era sinucidere sau moarte accidentală.
Nu au luat în calcul omorul, care era perfect posibil.
RECONSTITUIRE
Eu eram copil când a murit Juan, în 1996.
Dar am lucrat la caz când a fost redeschis, după 20 de ani.
26 MAI 2016
Ca să înțelegem contextul anului 1996,
întâi am decis să analizăm punctele-cheie ale anchetei.
În noaptea găsirii cadavrului,
Angi a sunat la poliție să anunțe.
Potrivit declarației ei,
în după-amiaza aia s-a întors de la Barcelona cu fiica ei de patru ani.
Ea a fost prima căreia i-au luat declarație colegii noștri
la ridicarea cadavrului.
CASA LUI JUAN ȘI A LUI ANGI
Angi afirmă că a sosit acasă în jurul orei 20:10,
dar că n-a putut intra.
S-a dus la vecini și de acolo a sunat la locul de muncă al lui Juan.
Am primit un telefon. Era Angi.
„Încerc să deschid ușa și nu pot.
E acolo Juan?”
Am zis că nu e.
Și noi ne miram că nu ajunsese la ora aia.
A declarat că și-a lăsat fiica la vecin,
a intrat pe fereastra lui, apoi pe fereastra ei de la bucătărie
și a văzut că erau cheile în ușă, prin interior.
A deschis ușa, a intrat fiica ei,
au coborât amândouă la parter, unde erau dormitoarele,
și i-a pus fetei un film în camera ei.
Are videocasetofonul și televizorul ei,
măsuța ei, ca să se joace,
și multe Barbie, care îi plac mult.
A declarat că a mers la etaj.
Vreo oră a făcut niște treburi.
Apoi s-a dus în dormitorul ei ca să meargă la toaletă
și acolo a găsit cadavrul lui Juan.
Asta e camera tăticului.
Angi observă că lipsesc un Rolex și portofelul lui Juan.
Avea un W pe el, logoul firmei la care lucra.
A mai declarat că a găsit seiful deschis.
Au terminat percheziția, dar Rolexul și portofelul nu erau.
Judecătoarea decide desigilarea dormitorului,
iar Angi își primește cheile înapoi.
Au realizat autopsia în noaptea aia.
Legistul a stabilit că a decedat
cu 24-28 de ore înainte să-i fie găsit cadavrul.
Prezenta hemoragie internă în creier, plămâni, inimă și stomac.
A cerut o analiză toxicologică a organelor.
Anchetatorii așteptau rezultatele.
EXAMINARE MEDICO-LEGALĂ
Putrefacția mostrelor era o problemă,
fiindcă nu fuseseră conservate și poate se deterioraseră la transport.
INFORMAȚII TOXICOLOGICE
„Am primit mostre de ficat, rinichi, splină, plămân și creier.”
„Mostrele au fost trimise cu o cantitate redusă de fixator.”
„De aceea sunt într-o stare de putrefacție cadaverică avansată.”
Incredibil!
În ciuda stării mostrelor, au reușit să găsească ceva.
„Am verificat și am identificat prezența ionului fosfat
în cantitate mare.”
„Substanța apare în mulți compuși găsiți în supermarketuri. De exemplu, în Calgon.”
Această răsturnare inițială sugera că cel puțin fusese otrăvire.
Totuși se pare că încă plecau de la ideea
că se otrăvise din greșeală sau se sinucisese.
La perchiziție nu s-a găsit nicio substanță toxică,
nici bilet de adio, care să sugereze că fusese sinucidere.
ABSENȚA VREUNEI OTRĂVI, CARE SĂ INDICE SINUCIDEREA.
Nu existau motive să credem că el…
Nu. Era exclus.
Cunoscuții lui știu că nu s-ar fi sinucis.
Nici vorbă. N-ar fi mers atât de departe. Nu.
Avea o fiică pe care o iubea și se gândea mereu la ea.
Aș spune că avea motive să trăiască.
Angi a fost întrebată iar despre ionul fosfat și a declarat…
„Când soțul meu lua medicamente, le dădea imediat pe gât.”
„Așa că poate a luat vreun produs care conținea o substanță toxică.”
„…crezând că ia vreun antiacid sau ceva de genul ăsta.”
„Acasă foloseam… Calgon.”
„Când mai era puțin, îl puneam într-un borcan.
Borcanul era lângă prăjitorul de pâine, și poate a greșit.”
Nu se poate.
Judecătoarea a zis că sunt aspecte ale anchetei ce nu pot fi dovedite,
dar că nu vede indicii ale unei infracțiuni.
Raportul medico-legal era clar
și excludea intervenția altei persoane.
Nu conta dacă era accidental sau sinucidere.
Și a închis cazul.
Am văzut-o pe Angi după moartea lui Juan la biroul lui.
Era neliniștită și după moartea lui a cerut repede…
și-a cerut partea ei, voia partea lui Juan.
S-a grăbit să-i vândă acțiunile, să le primească:
„Haide, pregătește toate hârtiile. Angi vrea să plece la Barcelona.”
Imediat cum a murit, a fost: „Hai, repede. S-a dus, pa!”
Voia să știe dacă Juan avea testament în Argentina.
Cred că s-a asigurat chiar
că în Argentina nu era ceva ce putea revendica.
A vândut casa foarte repede. A făcut totul foarte rapid.
A suferit o schimbare radicală după moartea fratelui meu.
A închis totul în Canare și a plecat la Barcelona s-o ia de la zero.
Și n-am mai știut de ea până să vedem la televizor că se dăduse drept…
Ana Páez.
Când Angi e arestată, fiica ei îi cere ajutorul mătușii,
s-o ajute să ia lucrurile de acasă,
unde nepoata ei rămăsese singură, să zicem.
Astfel, au avut acces la lucrurile lui Angi.
LOCUINȚA LUI ANGI BARCELONA
Am observat că apartamentul semăna mult cu casa din Canare.
Mobila era aceeași, erau aceleași fotolii, dulapuri, vase.
Era totul ca înainte.
Și era multă dezordine.
Era mare dezordine, de toate felurile.
De ce să păstrezi toate astea? Parcă avea sindromul lui Diogene.
Zeci de perechi de pantofi, paltoane, rochii…
Mai apărea ceva, care avea legătură cu transferul mașinii.
Un document de transferare a mașinii pe care o folosea în Canare în 1996,
care, lucru ciudat, data dinaintea morții lui Juan.
14 NOIEMBRIE 1996
Am mai găsit
solicitarea de înscriere la școală a nepoatei noastre,
făcută înainte să moară Juan.
…DIN SEPTEMBRIE 1996
În septembrie înscrie fata la școală în Barcelona.
Profită de drumul la Barcelona să-și trimită mașina cu vaporul
și avea un iubit acolo.
Dar hârtiile nu au fost găsite în 1996.
- Nu le avea nimeni. - Nu.
Am căutat prin sertare. Erau multe hârtii de aruncat.
Ce să vezi? Am găsit portofelul și Rolexul lui Juan.
Sincer, am fost șocată, mă întrebam ce caută acolo după atâția ani.
Au găsit portofelul după zece ani.
Bună!
Mulți ani trăiască
Concluzia era clară.
Avea deja planuri să-și refacă viața în Barcelona.
După câțiva ani, m-a sunat Juan.
„Bună, Juan. Ce surpriză!”
M-a întrebat dacă pot să-l ajut, fiindcă avea mari probleme cu Angi.
Cheltuia mulți bani și mergea des la Barcelona.
Și, cum ea venea la mine la Barcelona… Am zis: „Poftim?”
Zice: „Nu vine la tine?” Îi răspund: „Nu.”
Nu voiam să vorbesc despre viața ei dinainte.
I-am recomandat să angajeze un detectiv.
Și Juan a aflat cine era Angi.
Angi era un sac fără fund. Era groaznic.
Banii pe care îi câștiga el îi cheltuia la cazinou.
Mergea la cazinou. Îi plăceau jocurile de noroc.
Îi plăceau banii, cât mai mulți.
La un moment dat, Juan a aflat adevărul.
Îmi spunea că trece prin momente grele
și că singurul motiv pentru care nu divorțează e fiica lui.
După o vreme, Juan m-a sunat.
A spus că mi-e recunoscător și că a făcut ce i-am zis,
a angajat un detectiv și știe tot.
A spus că are toate dovezile necesare să păstreze fata și ei să nu-i dea nimic.
Țin minte că l-am întrebat: „Ce dovezi?”
A spus că are fotografii în seif.
După discuția aia cu Juan…
nu am mai vorbit cu el.
Ați ucis-o pe Ana Páez?
În 2008,
surorilor lui Juan le fusese greu
să facă poliția să se concentreze în anchetă la moartea fratelui lor,
fiindcă începea tot ce avea legătură cu moartea Anei Páez.
Motivația omorului e evident financiară.
SUMĂ ASIGURATĂ: 150.000 DE EURO
„Soțul meu avea asigurare, dar nu știu dacă exclude sinuciderea.”
ASIGURARE DE VIAȚĂ
Cât timp am cunoscut-o,
tot timpul vehicula ideea asigurării.
După moartea lui Juan, când Angi a aflat că nu primește bani dacă e sinucidere,
a schimbat placa și a început să vorbească de moarte accidentală.
MOARTE ACCIDENTALĂ
„Mă îndoiesc că soțul meu s-a sinucis, fiindcă nu era deprimat,
nu avea nicio boală și nicio problemă gravă.”
De ce ați folosit cloroform?
Aveam niște candelabre de argint. Unul dintre ele era spart.
Cineva mi-a spus că se poate remedia cu cloroform.
Deși în cazul Anei Páez se bănuia că se folosise cloroform,
în final nu s-a confirmat.
CLOROFORM
BUCĂTĂRIE
Nu s-a putut dovedi toxicologic,
deoarece cloroformul e foarte volatil și dispare foarte repede din organism.
În orice caz, sora mea era inconștientă și nu s-a putut apăra în niciun fel.
A adormit-o cu ceva.
De aceea, pedeapsa i-a fost redusă cu patru ani,
a fost încadrată la omor calificat.
Dar în cazul lui Juan știm că apăreau substanțe toxice,
ionul fosfat.
În zilele dinaintea morții lui Juan, menajera ne-a spus că Angi sunase zilnic
ca să întrebe cum se simte Juan.
Da, doamna mergea des la Barcelona, iar înainte nu mai sunase așa de des.
Mă întreba dacă sigur se simte bine Juan.
I-am zis de mai multe ori că se simte bine.
În final, mi-a spus că mai stă câteva zile.
Când îi zicea că e bine, amâna întoarcerea.
În loc să plece, spunea că mai stă două zile.
Ionul fosfat produce arsuri sau abraziune.
Așadar ar fi fost logic ca, dacă l-a ingerat din greșeală,
bând din greșeală detergent sau încercând chiar să se sinucidă…
ARSURI ALE MUCOASEI
…abraziunile să apară începând din partea superioară și până în stomac.
Lucru ciudat, fusese invers.
Arsurile apăruseră din interior spre exterior.
Ne-am amintit că era o descriere
a experților Institutului Național de Toxicologie, din 1996,
legată de faptul că Juan vomitase pe cearșafuri.
Lucru interesant, deși pata nu fusese fotografiată,
era o descriere detaliată, în care era menționată o crustă.
Era de ajuns să analizăm din nou cearșafurile.
Din păcate…
cearșafurile fuseseră distruse, căci ocupau locul în depozitul de probe.
Întrucât moartea fusese considerată sinucidere sau cel mult accidentală,
de ce să mai ții probele?
Întrebarea-cheie era
cum putea Juan să ingereze ceva
care să înceapă să acționeze în stomac.
Un răspuns posibil era „o capsulă”.
Cum puteam dovedi acest lucru? Trebuia un examen medico-legal.
Am încercat să recreăm temperatura din stomac.
Apoi am vărsat lichidul cu capsulele pe un cearșaf.
Am descoperit cu uimire că se crea o pată similară,
în care apăreau niște cruste,
care proveneau de la învelișul capsulelor.
23 NOIEMBRIE 1996
Teoria noastră privitoare la momentul ingerării capsulei
e simplă și se bazează pe matematică.
Dacă într-un flacon cu 12 pastile
pun una, două sau trei cu otravă,
știu că în 12 zile, aleatoriu, victima va lua pastila și o va înghiți.
Parcă ar fi știut că soțul ei se va îmbolnăvi, va păți ceva.
Altfel, de ce tot întrebi de sănătatea lui, de ce schimbi biletul?
Când Juan nu răspunde la telefon și nu știe nimic de el, își cumpără bilet,
pleacă din Barcelona, merge în Canare și-l găsește mort.
Nu pot să cred.
Inițial nu o luaserăm în calcul,
dar după tot ce s-a întâmplat, exista posibilitatea asta.
TRIBUNAL
După patru ani, am dat raportul tribunalului.
Într-un fel, răspundea la întrebarea legată de ceea ce pățise Juan.
Răspunsul pe care îl aveam noi atunci
era că erau mari șanse să fie omor.
Ipoteză sau concluzie întărită apoi
când ancheta poliției a fost reluată de către Poliția Națională.
POLIȚIA JUDICIARĂ 17 APRILIE 2017
UNITATE DE DISCHETĂ
ABSENȚA OTRĂVII
ÎI IA DOUĂ ORE SĂ GĂSEASCĂ CADAVRUL SUNA SĂ ÎNTREBE DE JUAN
În 2017, am înaintat instanței un raport, în care figurau toate probele doveditoare
că María Ángeles putea fi ucigașa lui Juan.
VREA SĂ PARĂ JAF UN ROLEX ȘI UN PORTOFEL
ÎN CASĂ, ÎN 2008 ASIGURARE DE VIAȚĂ
Am văzut că polițiștii erau și mai convinși decât noi
că era, fără îndoială, un caz de omor,
care le scăpase în 1996.
Îți spui că incertitudinile și îndoielile pe care le aveai
s-ar putea clarifica, deși trecuse mult timp.
Nu mai aveam niciun fel de speranță.
A venit momentul s-o vedem pe Angi pe banca acuzaților.
Judecătorul a dat o decizie că vrea judecarea rapidă,
că vrea începerea procesului, ca să vadă ce se întâmplă.
Când finalizam detaliile,
procurorul a dat înapoi și a zis: „Stați puțin!
Mai avem de făcut niște verificări în anchetă, să vedem ce obținem.”
Atunci s-a schimbat radical situația.
Cred că s-au grăbit
și au comis niște greșeli în anii '90 în anchetarea morții lui Juan.
„Putem închide dosarul,
neexistând indiciile unei infracțiuni.
Întrucât au trecut peste 20 de ani și principiul nemijlocirii s-a pierdut,
se impune clasarea dosarului.”
E un duș rece. Trebuie să citești de mai multe ori.
E un caz așa de complicat, încât nu se poate clasa în două pagini.
Fiind în domeniu, sunt dezamăgită.
Judecătorul a decis că nu sunt destule probe.
Și cu asta, basta.
Oficial, pentru că bănuielile rămân.
Deși autoritățile au clasat dosarul,
până nu găsești explicația care să te convingă, nu te oprești.
Când au clasat dosarul, m-am gândit că ceva n-a mers.
De ce l-au închis
dacă ceva nu se leagă?
Și de ce a fost la fel a doua oară?
ZIUA ÎN CARE A FOST GĂSIT CADAVRUL LUI JUAN
Când a fost găsit cadavrul lui Juan, seiful era deschis.
Când găsește cadavrul soțului ei,
zice că seiful era deschis, cum nu era niciodată,
și că lipsea ceva.
Din raportul poliției știm
că trec două ore de când intră până găsește cadavrul și cheamă poliția.
În 2017, i-a fost luată în instanță declarația
unui polițist prezent în ziua evenimentului.
A declarat…
La percheziționarea casei,
soția decedatului era foarte calmă.
RECONSTITUIREA DECLARAȚIEI
Ne-a surprins, căci în unele momente intimitatea se poate să-i fi fost violată.
Mai exact, când am găsit în seif fotografii personale, în care apărea ea.
FOTOGRAFII FOARTE INTIME
Nu știm ce era în fotografii, fiindcă nu au fost incluse în raport.
Colegii nu le-au considerat relevante.
Am decis să nu includem pozele în raport,
fiindcă nu credeam că au legătură cu moartea soțului.
Nu știm nici dacă în unitatea de dischetă erau fotografii sau fișiere.
Mister.
I-a văzut cineva pozele?
Poliția a văzut pozele.
Cazul a fost clasat rapid.
Au spus că e sinucidere și gata.
Nu are nicio logică.
S-a închis, cazul rămâne nerezolvat.
Știi de ce?
Crezi că pot să zic?
Cât e ceasul?
E 17:30 fix.
Trebuie să le arătăm casa, să vadă cum e.
Nu, iubito?
Aici o să stea amicul Kiti dacă vine.
Poate sta aici până își găsește altceva.
Hai să vedem dacă amicul Kiti are noroc și vine să muncească aici.
PRIETENUL LUI JUAN AMICUL KITI
Ții minte
ce năzbâtii făceam când jucam fotbal pe stradă?
Ți-a mai și greșit numele.
Am fost prieteni toată viața. Eram ca frații.
Am venit pentru că nimeni nu merită să moară așa.
Pentru Juan. Pentru că el merită, în mă-sa!
Sunt aici mai mult dintr-o datorie morală, dar în același timp mi-e teamă.
Am făcut-o pentru Juan.
Pentru Juan. Fiindcă îmi pare rău.
Regret că nu am putut face mai mult când m-a sunat, nu doar să-l sfătuiesc.
Dar nu se știe niciodată.
Se va termina când vom ști sigur cum s-a petrecut totul.
Dar asta nu te vindecă emoțional, nu vindecă partea afectivă.
Nimic nu compensează pierderea unei ființe dragi.
NU TE VOM UITA
LA LANSAREA DOCUMENTARULUI,
FAMILIA ANEI PÁEZ NU PRIMISE COMPENSAȚIA SPECIFICATĂ
CU PUȚIN ÎNAINTE DE LANSAREA SERIALULUI,
ANGI A FOST REȚINUTĂ PENTRU PLĂNUIREA UNUI OMOR DIN ÎNCHISOARE
Angi nu merită să fie în libertate.
Există pedeapsa pe care ți-o dă legea,
dar există și pedeapsa societății.
Ea le va primi pe amândouă.
Pe cea socială o va îndura veșnic.
Cei care vor trăi cu ea
să fie pregătiți, să știe pe cine ar putea avea alături.
Să nu aibă soarta surorii mele.
Juan s-a însurat cu Angi crezând că e fiică de judecător,
că are titlu nobiliar.
De fapt, s-a însurat cu un personaj inventat de Angi.
Gata, tăiați.
RECONSTITUIRE
AM RECREAT DIALOGUL CU AJUTORUL UNEI ACTRIȚE,
STRICT PE BAZA DOCUMENTELOR OFICIALE
- Ai mai jucat rol de polițistă? - Nu.
ANGI ȘI-A SCHIMBAT NUMELE
ȘI MAI MULTE SURSE DECLARĂ CĂ ȘI-A SCHIMBAT ȘI ASPECTUL
ANCHETAREA CAUZELOR MORȚII
LUI JUAN ANTONIO ÁLVAREZ LIBTEN A FOST OPRITĂ
ȘI PROCEDURA A FOST CLASATĂ DE DOUĂ ORI DIN LIPSĂ DE PROBE
CAUZA OFICIALĂ A MORȚII LUI JUAN ANTONIO ÁLVAREZ LIBTEN
E SINUCIDEREA
POLIȚIA NAȚIONALĂ A REFUZAT SĂ PARTICIPE LA ACEST DOCUMENTAR,
LA FEL ȘI FIICA LUI JUAN ȘI A LUI ANGI
EA A CERUT SĂ NU-I FIE DEZVĂLUITĂ IDENTITATEA
ANGI ȘI AVOCATUL EI AU REFUZAT SĂ RĂSPUNDĂ LA AFIRMAȚIILE DIN DOCUMENTAR
Subtitrarea: Mariana Piroteală SĂ RĂSPUNDĂ LA AFIRMAȚIILE DIN DOCUMENTAR